Кривични поступак из аспекта Фихтеовог субјективног идеализма - Галић, Милош Р. (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2018)
Сажетак: Човек свет око себе спознаје умом који представља једини пут да се дође до истине о објективној стварности. Субјект тежећи да спозна стварност, може да дође до више резултата о њој посматраући је из различитих аспеката, од којих сви могу да буду логички тачни али је само један истинит. Аутор у раду приказује кривични поступак посматран из аспекта Фихтеовог субјективног идеализма. У раду се прво анализира дијалектика субјективног идеализма, која се састоји од три елемента, тезе (свести субјекта о себи), антитезе (објективне стварности) и синтезе (квалитативно субјективног сазнања). Услед немогућности да сазна апсолутну истину о стварности, субјект долази до најтачнијег резултата о некој чињеници сагласношћу са другим субјектима, односно консензусом. Како би се дошло до истине о causa criminalis, улоге у кривичном поступку су подељене на три субјекта. Из аспекта субјективног идеализма елементи кривичног поступка, подељени начелом трипартитне поделе улога су одбрана (теза), оптужба (антитеза) и сазнање суда о causa criminalis (синтеза). Једино начело трипартитне поделе улога представља правилну форму сазнања истине и обезбеђује правилну примену закона. Аутор долази до закључка да је ово начело најисправније примењено у мешовитом кривичном поступку, уз приказ мањкавости акузаторног и инквизиторног поступка. Замишљено да доведе до процедуралне правде, начело трипартитне поделе улога је субјективно одређено, те самим тим несавршено, услед чега остаје отворено питање, да ли је уопште могуће доћи до процедуралне правде или она представља само замишљени идеал коме субјекти поступка теже. Кључне речи: кривични поступак, теза, антитеза, синтеза.