ОСУМЊИЧЕНИ У КРИМИНАЛИСТИЧКИМ ИСТРАГАМА СИЛОВАЊА - Marinković, Darko M (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2014)
Истраге сексуалних напада се највећим делом фокусирају на жртву и њен кредибилитет, што може узроковати недостатак чврстих доказа у вези са осумњиченим. С обзиром на чињеницу да кривично дело силовања карактерише висок степен лажних пријава и фингирања, често  усмерених на конкретнa лицa као извршиоцe, неопходан је посебан опрез у истрази како би се избегла њихова оптужба и/или осуда. Када је реч о карактеру личности силоватеља и мотивима вршења насилне обљубе, могу се разликовати одређени типови, односно категорије извршилаца, при чему треба имати у виду да велики број силоватеља не припада само једној категорији, већ испољава особине карактеристичне за више различитих типологија. У криминалистичким истрагама посебан значај има разликовање силовања изненадним нападом и силовања злоупотребом поверења, с обзиром на њену компатибилност са карактером одбране осумњиченог током истраге. Осумњичени се у истрази подвргава и криминалистичко-форензичком прегледу, како би се пронашли трагови који доказују вагиналну, аналну или оралну пенетрације, присилни сексуални однос и идентитет силоватеља. Током вођења криминалистичког интервјуа са осумњиченим силоватељем, криминалиста ће применити чињенични или емотивни приступ, зависно од његових психолошко-мотивационих карактеристика. У том смислу, чињенични приступ се сматра ефикасним код силоватеља из беса и садистичких силоватељу, док саосећајни даје добре резултате када је реч о силоватељу џентлмену, делимично и насилном силоватељу доминације.