Uporedni pregled sistema za istraživanje i oduzimanje imovine stečene kriminalom - Lajić, Oliver N (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2012)
U uvodnim izlaganjima autor ukazuje na neophodnost usvajanja instituta oduzimanja imovine stečene kriminalom, potkrepljenu inostranim iskustvima, u prvom redu usled slabosti koje je od ranije poznati institut oduzimanja imovinske koristi stečene krivičnim delom (za koje se učiniocu sudi), pokazao pred fenomenom organizovanog kriminala. Pri tome, osvrće se na modalitete oduzimanja imovine kriminalnog porekla prisutne u savremenim pravnim sistemima i naglašava zahtevani standard dokaza kao jedan od ključnih faktora njihovog specifikuma. Sledi uporedni pregled sistema za istraživanje i oduzimanje imovine stečene kriminalom u Italiji, Velikoj Britaniji, Irskoj, Holandiji, Nemačkoj, Francuskoj i SAD. Apostrofirani su normativni elementi kojima su odrđeni uslovi i delokrug primene ovog instituta, prvenstveno u svetlu vezanosti za krivični postupak, kao i nadležnosti za sprovođenje istražnog procesa i postupka oduzimanja. U završnom delu rada autor zaključuje da je od nesumnjivog značaja za efikasnu borbu protiv kriminala pitanje odgovarajuće društvene, odnosno institucionalno uređene reakcije na ponašanja u kojima je verovatno da je stečeno nezakonito bogatstvo. Pri tome, naročitu pažnju pobuđuje organizovani kriminal, naročito u svetlu savremenih globalnih kretanja, koja, na žalost, značajno utiču i na mogućnost razvoja organizovanog kriminala, odnosno razvoja i/ili prikrivanja njegove finansijske komponente. U tom smislu, autor naglašava da su osnovne karakteristike sistema za istraživanje i oduzimanje kriminalnog bogatstva vezanog za krivični postupak, koji se danas primenjuju u razvijenim evropskim zemljama i SAD: (1) izmenjena pravila dokaznog postupka, koja podrazumevaju manje lagodnu ulogu lica u čije poštenje se sumnja, (2) primena ovog instituta kod ograničenog kruga krivičnih dela, koja najčešće obuhvataju trgovinu drogom i druga teška krivičnih dela, odnosno dela organizovanog kriminala, i (3) postojanje specijalizovanih istražnih subjekata i ovlašćenja, koja se razlikuju u odnosu na klasična ovlašćenja vezana za istraživanje krivičnih dela i metode obezbeđenje dokaza u krivičnom postupku.