ОГРАНИЧЕЊА ПРАВА НА НЕОМЕТАНО УЖИВАЊЕ ИМОВИНЕ У ПРАКСИ ЕВРОПСКОГ СУДА ЗА ЉУДСКА ПРАВА - Tubić, Bojan (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2018)
Право на имовину је регулисано чланом 1 Протокола 1 уз Европску конвенцију о људским правима. Основни циљ овог члана Конвенције јесте да заштити свако лице од незаконитог мешања државе у мирно уживање имовине. Оваква негативна обавеза укључује на пример, забрану експропријације или уништавања имовине, као и планирање ограничења или привремено одузимање имовине. Свако мешање јавне власти у право на мирно уживање имовине мора да буде законито, односно мора да има основ у домаћем праву, који треба да буде доступан, довољно прецизан и предвидљив. Такође, мешање у право на имовину мора да следи легитиман циљ. Оно је дозвољено само у јавном интересу, а контрола коришћења имовине се обавља у складу са општим интересом. Интереси појединца који су погођени мером којом се крши право на имовину треба да буду уравнотежени са интересима опште јавности. Мешање не сме да представља претеран или несразмеран терет за појединца. Потребно је да држава уведе и мере надзора које укључују и установљавање да ли је нека мера одговарајућа за постизање свог циља и да ли је сразмерна. Мешање у имовинска права не представља кршење Протокола 1 уз Конвенцију уколико власник добије одговарајућу накнаду штете, која представља правичну сатисфакцију.