Правац развоја Аристотелове идеалне државе - Галић, Милош Р. (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2017)
Сажетак: Аристотел целокупну стварност објашњава путем два најапстрактина принципа, форме и материје. Материја која је у стању кретања, узима конкретану форму и постаје предмет, односно идеја са сврхом у себи. Развој свих идеја у свету је перманентан, те од почетка историје материја све више пада а форма све више расте чиме читав свет постаје савршенији. Држава је идеја за коју становништво и територија представљају материју а власт форму, са сврхом остварења доброг живота грађана. Добри облици власти су они који су усмерени ка остварењу општег интереса, а то су по Аристотелу: краљевство, аристократија и република. Лоши облици власти су они који су усмерени ка остварењу личног интереса грађана који владају а на штету остатка становништва, а то су: тиранида, олигархија, и демократија. Идеална држава може настати само тамо где постоје материјални услови за њен настанак, односно где постоји идеална територија и становништво, који узимају идеалну форму власти. Врсте идеалних држава су: pambasileia, politeia ariste и политија. Аристотел наводи да је политија постојала у Атини за време Солонове владавине. У његовим делима нема података о постојању pambasileie и politeia ariste. С обзиром на реалан карактер Аристотелове философије, и с обзиром на његово опште учење о развоју свих идеја у свету, аутор закључује да је Аристотел конструисао типове држава као што су pambasielia и politeia ariste из разлога што ће услови за њихово остварење настати тек у будућности. Како свет буде постајао све уређенији, прво ће се створити услови за настанак politeia ariste a на крају историје и pambasileie. Кључне речи: Аристотел, идеална држава, развој.