Arbitražna klauzula koja pruža izbor između suđenja i arbitraže ("Fork-in-the-road clause") - Mitrić Savić, Dragana (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2014)
У инвестиционим арбитражним споразумима, уговорне стране имају широку слободу уговарања и арбитражни споразум могу моделирати тако да њиме шире или сужавају надлежност арбитражног суда. Уговарањем клаузуле која пружа избор између суђења и арбитраже (енг – fork in the road clause), уговорне стране онемогућавају улагача да изабере више различитих форума пред којима ће покушати да исходује решење спора. То значи да ће покретање поступка ради коначног решења инвестиционог спора представљати неопозив избор улагача. Ова клаузула се релативно често уговара, па тако и већина споразума које је Република Србија закључила садрже ову клаузулу у различитим појавним облицима. Учесталост уговарања ове клаузуле довела је и до практичних проблема у примени клаузуле, те је пракса арибтражних судова изнедрила критеријуме на основу којих се одређује да ли је клаузула избора између суђења и арбитраже „активирана“, односно да ли улагач може да тражи заштиту својих права пред међународним арбитражним судом. Страни улагач неће моћи да се обрати арбитражном суду уколико је претходно покушао да исходује заштиту у истом предмету пред органима државе домаћина. Осим услова да је првобитно покушао да оствари заштиту права пред домаћим апаратом државе у коју врши улагање и услова да су предмети два поступка идентични, арбитражни судови за активирање клаузуле „раскрснице“ траже и идентитет странака у два поступка.