ДОПРИНОС РУСИЈЕ УСПОСТАВЉАЊУ ОГРАНИЧЕНЕ МОНАРХИЈЕ У СРБИЈИ (1808-1838) - Чворовић, Зоран Р (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2025)
Рад је посвећен улози и ставовима званичне Русије у процесу формирању организације власти у Србији, у периоду од Ерфуртске конвенције 1808. године до Хатишерифа од 1838. године. Централни проблем који се у раду претреса на основу историјских извора и новије литературе, јесте улога Русије у успостављању ограничене монархије у Србији после Другог српског устанка. Аутор се определио да истражи тај проблем пре свега због дијаметрално супротних оцена у српској правној и историјској науци о улози Русије у уставном развитку Србије током прве четири деценије 19. века. Полазећи од тезе да је за успоставање ограничене монархије и отварање уставног питања у Србији кључно било залагање Русије за увођење Совјета са непокретним члановима, аутор на основу архивске грађе показује да је такво залагање било део дугорочне стратегије ондашње руске спољне политике. Реч је о политици „конституционалне дипломатије“ цара Александра I. Притом, аутор показује да се основни принципи ове политике нису мењали у погледу Србије, ни након што су цар Александар I и његов наследник Николај I званично напустили ову политику. У раду се даје другачије виђење односа званичне Русије према Сретењском уставу од оног које доминира у српској друштвеној науци. Руски протест против Сретењског устава доводи се у везу са ондашњом политиком очувања „слабог суседа“ које се држао званични Петроград у односу на Турску, као и са доследним руским залагањем за увођење ограничене монархије у Србији, чему је био препрека Сретењски устав.