ХРОНОЛОГИЈА АНТРОПОЛОШКОГ ПЕСИМИЗАМА НИКОЛА МАКИЈАВЕЛИЈА - Lapčević, Milivoje B. (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2024)
Смисао рада је утврђивање и разматрање идеја Никола Макијавелија о људској природи, као и о њеном утицају на карактеристике читавог система друштвено-политичког управљања. Макијавели је сматрао да се историјски обрасци понављају циклично кроз време., те је, стога, историјски метод доминантно примењен у разматрању хипотеза о негативној људској природи која се посебно испољава у политици. Како је темељ Макијавелијеве теорије сагледан кроз песимистичан поглед на основe људске природе, хронологијом се открива генеза развоја ове идеје. Истраживање се фокусира на неколико сегмената. Прво се излаже основна идеја и претпоставка људске политичке природе у антици. Идеје античких мислилаца излажу се као уводник у мисао Макијавелија. Детаљни приказ разматрања друштвеног живота кроз филозофску мисао Аристотела, приказује прве идеје и образложења негативне природе човека у политици. Како је историјски метод био пут схватања Макијавелија, конкретизовање античких идеја приказује јасније мисаони пут антрополошког песимизма. Владалац, као кључно дело Макијавелија разматра се упоредном анализом са осталом писаном заоставштином. Након утврђивања мисли Макијавелија, целокупна идеја антрополошког песимизма доводи се у везу са људским правима и хронологијом која прати развој механизама заштите овог сета права. Нове чињенице и разумевање антрополошког песимизма постављају се као могућност бољем упознавању, али и бољем нормирању односа у оквирима функционисања система политичког али, у све већој мери, и економског управљања у друштвеној заједници.