АНТИМИГРАНТСКА ДИСКУРЗИВНА МАТРИЦА КАО ПОЛИТИЧКИ НАРАТИВ - Perić Diligenski, Tijana D. (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Novom Sadu, 2020)
Мигрантска криза са којом се Европа суочава дужи низ година покренула је лавину ксенофобије и дисперзију антимигрантских сентимената који су постали референтна матрица за популистички дискурс. Антимигрантски дискурс се паралелно јавља у својству форме употребе језика и облика социјалне и политичке интеракције. Антагонистички стереотипски наратив о мигрантима полази од тезе да они конституишу ретроградну социјалну скупину (пежоративно хорду) која представља економску и безбедносну претњу по домицилно становништво, те која није кадра да се културолошки асимилује у државама транзита, пријема и крајњег одредишта (дихотомија Ми - Они). Ширење антимигрантског дискурса постаје стратегија освајања изборног тела и важна алатка за мобилисање политичке подршке. Политички инжењеринг европских политичких партија показује да антимигрантски дискурс није ексклузивитет десно профилисаних партија политичког спектра (иако је њима најсродији) већ постаје и све значајнија тема на политичкој агенди левог популизма. Антимигрантски дискурс се рефлектује кроз националистички и хостилан приступ имиграцији, величању националних и суверенистичких наратива и непријатељском односу према неолиберализму. Антимигрантски наративи су нашли своје упориште у политичком деловању многих европских партија које су махом суверенистички профилисане. Овакав политички свод резонанце мигранта претвара у странца и говори о тријумфу комунитаризма у односу на космополитизам чиме гесло Европске уније „уједињени у различитости“ (in varietate concordia) постаје упитно и подлеже деконструкцији.