ОПШТА ПРАВНА НАЧЕЛА КАО ПЕРЕМПТОРНЕ НОРМЕ МЕЂУНАРОДНОГ ЈАВНОГ ПРАВА
У раду се анализира однос између општих правних начела и перемпторних норми (ius cogens) у савременом међународном праву, полазећи од члана 38(1)(в) Статута Међународног суда правде и члана 53 Бечке конвенције о праву међународних уговора. Посебна пажња посвећена је питању да ли општа правна начела, традиционално схваћена као супсидијарни извор права, могу стећи статус норми од којих није допуштено одступање. Најпре се разматра природа и функција општих правних начела, уз разликовање начела изведених из унутрашњих правних система и оних која су инхерентна самом међународноправном поретку. Потом се анализира појам, елементи и правни ефекти перемпторних норми, са посебним освртом на рад Комисије за међународно право и релевантну судску праксу. Централни део рада посвећен је доктринарној расправи о могућности конверзије општих начела у ius cogens норме, при чему се супротстављају аргументи који инсистирају на разликама у њиховој генези и функцији са становиштима која наглашавају материјалне критеријуме, попут нормативног интензитета и универзалне прихваћености. Полазећи од анализе конкретних примера, рад указује да поједине перемпторне норме имају вишеструко порекло и да могу рефлектовати вредности садржане у општим правним начелима. На тој основи развија се концепт трансверзалне хијерархије, према коме ius cogens представља мета-нормативни квалитет који може бити својствен нормама различитог формалног порекла. Закључује се да, иако општа правна начела по правилу задржавају своју допунску функцију, није искључена могућност да одређена начела, под строгим условима, еволуирају у норме највишег хијерархијског ранга, чиме се потврђује вредносна трансформација међународног правног поретка. Трансформација општих начела у ius cogens норме представља пример развоја истински глобалног и вредносно утемељеног правног поретка.
УПОТРЕБА СИЛЕ У МЕЂУНАРОДНОМ ПРАВУ И ПОВРЕДА МЕЂУНАРОДНОГ УГОВОРА
Питање односа повреде међународног уговора и употребе силе представља једно од питања које не делује спорно – савремено међународно право не оставља простор за позивање на повреду међународног уговора као на самостални основ за употребу силе. Међутим, рад кроз одабране студије случаја истражује на који начин државе користе позивање на повреду међународних уговора у оквиру своје аргументације приликом образлагања права на самоодбрану, као једног од изузетака од забране употребе силе. Такође, рад анализира да ли се повреда међународног уговора користи од стране Савета безбедности Уједињених нација као елемент аргументације приликом давања овлашћења за употребу силе, као другог изузетка од опште забране. Предмет разматрања су режим забране употребе силе, одредбе међународног уговорног права, као и правила о одговорности држава за међународне противправне акте. Коначно, анализира се доктринарна дебата између екстензивног и рестриктивног тумачења права на самоодбрану у вези са питањем да ли повреда међународног уговора може послужити као ,,окидач” за активирање овог права.
Европски акт о слободи медија: развој регулаторног оквира и изазови у примени
Правна регулација медија има кључну улогу у заштити демократије и обезбеђивању правилног функционисања унутрашњег тржишта Европске уније, будући да омогућава слободан проток информација, јача медијски плурализам и умањује ризике од политичког и економског утицаја. Ови циљеви налазе се у самом средишту Европског акта о слободи медија (European Media Freedom Act – EMFA), као првог обавезујућег правног оквира Европске уније посвећеног заштити слободе и плурализма медија. У раду се анализира развој правног оквира медијског права Европске уније и околности које су довеле до усвајања EMFA, као и изазови који се јављају у раној фази његове примене. Посебна пажња посвећена је развоју медијског права Европске уније – од Директиве „Телевизија без граница“, преко Директиве о аудиовизуелним медијским услугама, до пакета DSA/DMA – што илуструје разлоге за усвајање јединственог регулаторног акта у форми уредбе. Анализа пружа преглед кључних регулаторних аспеката Европског акта о слободи медија и разматра изазове који прате његову примену у државама чланицама Европске уније
УГОВОР О КУПОПРОДАЈИ У СРПСКОМ СРЕДЊОВЕКОВНОМ ПРАВУ
Овај рад пружа свеобухватну анализу уговора о купопродаји у српском средњовековном праву, засновану на широком корпусу правних, дипломатских и обичајноправних извора. Полазећи од дела Теодора Тарановског и Александра Соловјева, истраживање разматра на који је начин уговор о купопродаји функционисао као централни институт приватног права у време Немањића. Иако је средњовековно српско законодавство претежно регулисало јавноправне односе, бројне одредбе Душановог законика, владарске повеље, трговачки уговори са Дубровником и сачуване приватне исправе — пре свега Призренска тапија из XIV века — сведоче о развијеном систему облигационих односа. Рад објашњава битне елементе уговора о купопродаји, права и обавезе уговорних страна и додатне споразуме. Значајна тематска целина рада односи се на утицај византијског права — нарочито Еклоге, Синтагме Матије Властара и Јустинијановог законодавства — на српску средњовековну правну праксу. Иако научници заступају различите ставове о обиму и хијерархији ових утицаја, анализа показује да се српско приватно право средњег века не може правилно разумети без његовог смештања у шири ромејско-византијски правни контекст. Призренска тапија, структурисана по византијским формуларима, представља кључан пример такве рецепције. Комбинујући анализу извора са методолошким принципима које заступа Тарановски — нарочито потребом компаративног приступа у историји права — рад показује да уговор о купопродаји у средњовековној Србији одражава спој домаћег обичајног права и спољних правних утицаја. У закључку се истиче да овај институт не само што осветљава практично функционисање приватног права у средњовековној Србији, већ доприноси и дубљем разумевању шире правне културе и њеног места у европским правним развојима средњег века.
ДАВАЊЕ ЕЛЕКТРОНСКИХ КЊИГА НА ПОСЛУГУ ОД СТРАНЕ ЈАВНИХ БИБЛИОТЕКА У ПРАВУ ЕВРОПСКЕ УНИЈЕ
Јавне библиотеке су у Европској унији означене као значајне установе које омогућавају грађанима приступ уметности, науци и објективним информацијама. У свим државама Европске уније, јавне библиотеке имају привилегован положај због јавне функције коју врше. Вековима је једна од основних услуга које су библиотеке нудиле давање књига на послугу. Последњих неколико деценија, захваљујући процесу масовне дигитализације, електронске књиге постају све популарније међу читаоцима. С тим у вези, појавило се и питање правне дозвољености давања електронских књига на послугу од стране јавних библиотека. Први део рада, посвећен је управо овим питањима: положају јавних библиотека у Европској унији, електронским књигама и праву јавних библиотека да дају књиге на послугу. Дилему о питању допуштености давања електронских књига на послугу је разрешио Суд правде Европске уније у пресуди Vereniging Openbare Bibliotheken (VOB) из 2016. године, када је Суд донео одлуку да је дозвољено давање електронских књига на послугу, под одговарајућим условима. Затим је Суд правде Европске уније, другом пресудом, Tom Kabinet из 2019. године поставио додатно ограничење када је реч о давању електронских књига на послугу од стране јавних библиотека. У другом делу рада, аутор анализира наведене пресуде Суда правде Европске уније, а затим указује на добре праксе које су успостављене у Краљевини Холандији.
Међународна научна конференција „Правна заштита деце“, Правни факултет Универзитета у Нишу, Ниш, 11. и 12. децембар 2025. године
ТЕОРИЈСКО-ПРАВНО УТЕМЕЉЕЊЕ ПРИВАТНОСТИ У ЈАВНОЈ СФЕРИ
<!-- [if gte mso 9]><xml> <w:WordDocument> <w:View>Normal</w:View> <w:Zoom>0</w:Zoom> <w:TrackMoves/> <w:TrackFormatting/> <w:PunctuationKerning/> <w:ValidateAgainstSchemas/> <w:SaveIfXMLInvalid>false</w:SaveIfXMLInvalid> <w:IgnoreMixedContent>false</w:IgnoreMixedContent> <w:AlwaysShowPlaceholderText>false</w:AlwaysShowPlaceholderText> <w:DoNotPromoteQF/> <w:LidThemeOther>EN-US</w:LidThemeOther> <w:LidThemeAsian>X-NONE</w:LidThemeAsian> <w:LidThemeComplexScript>X-NONE</w:LidThemeComplexScript> <w:Compatibility> <w:BreakWrappedTables/> <w:SnapToGridInCell/> <w:WrapTextWithPunct/> <w:UseAsianBreakRules/> <w:DontGrowAutofit/> <w:SplitPgBreakAndParaMark/> <w:DontVertAlignCellWithSp/> <w:DontBreakConstrainedForcedTables/> <w:DontVertAlignInTxbx/> <w:Word11KerningPairs/> <w:CachedColBalance/> </w:Compatibility> <w:BrowserLevel>MicrosoftInternetExplorer4</w:BrowserLevel> <m:mathPr> <m:mathFont m:val="Cambria Math"/> <m:brkBin m:val="before"/> <m:brkBinSub m:val="--"/> <m:smallFrac m:val="off"/> <m:dispDef/> <m:lMargin m:val="0"/> <m:rMargin m:val="0"/> <m:defJc m:val="centerGroup"/> <m:wrapIndent m:val="1440"/> <m:intLim m:val="subSup"/> <m:naryLim m:val="undOvr"/> </m:mathPr></w:WordDocument> </xml><![endif]--><!-- [if gte mso 9]><xml> <w:LatentStyles DefLockedState="false" DefUnhideWhenUsed="true" DefSemiHidden="true" DefQFormat="false" DefPriority="99" LatentStyleCount="267"> <w:LsdException Locked="false" Priority="0" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Normal"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="heading 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 7"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 8"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="9" QFormat="true" Name="heading 9"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 7"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 8"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" Name="toc 9"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="35" QFormat="true" Name="caption"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="10" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Title"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="1" Name="Default Paragraph Font"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="11" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Subtitle"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="22" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Strong"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="20" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Emphasis"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="59" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Table Grid"/> <w:LsdException Locked="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Placeholder Text"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="1" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="No Spacing"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="60" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Shading"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="61" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light List"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="62" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Grid"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="63" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="64" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="65" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="66" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="67" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="68" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="69" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="70" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Dark List"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="71" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Shading"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="72" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful List"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="73" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Grid"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="60" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Shading Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="61" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light List Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="62" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Grid Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="63" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 1 Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="64" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 2 Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="65" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 1 Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Revision"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="34" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="List Paragraph"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="29" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Quote"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="30" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Intense Quote"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="66" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 2 Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="67" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 1 Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="68" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 2 Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="69" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 3 Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="70" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Dark List Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="71" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Shading Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="72" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful List Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="73" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Grid Accent 1"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="60" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Shading Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="61" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light List Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="62" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Grid Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="63" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 1 Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="64" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 2 Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="65" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 1 Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="66" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 2 Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="67" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 1 Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="68" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 2 Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="69" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 3 Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="70" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Dark List Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="71" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Shading Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="72" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful List Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="73" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Grid Accent 2"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="60" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Shading Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="61" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light List Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="62" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Grid Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="63" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 1 Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="64" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 2 Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="65" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 1 Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="66" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 2 Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="67" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 1 Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="68" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 2 Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="69" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 3 Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="70" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Dark List Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="71" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Shading Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="72" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful List Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="73" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Grid Accent 3"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="60" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Shading Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="61" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light List Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="62" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Grid Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="63" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 1 Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="64" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 2 Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="65" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 1 Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="66" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 2 Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="67" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 1 Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="68" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 2 Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="69" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 3 Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="70" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Dark List Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="71" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Shading Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="72" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful List Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="73" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Grid Accent 4"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="60" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Shading Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="61" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light List Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="62" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Grid Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="63" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 1 Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="64" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 2 Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="65" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 1 Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="66" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 2 Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="67" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 1 Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="68" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 2 Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="69" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 3 Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="70" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Dark List Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="71" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Shading Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="72" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful List Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="73" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Grid Accent 5"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="60" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Shading Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="61" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light List Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="62" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Light Grid Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="63" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 1 Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="64" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Shading 2 Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="65" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 1 Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="66" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium List 2 Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="67" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 1 Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="68" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 2 Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="69" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Medium Grid 3 Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="70" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Dark List Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="71" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Shading Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="72" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful List Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="73" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" Name="Colorful Grid Accent 6"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="19" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Subtle Emphasis"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="21" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Intense Emphasis"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="31" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Subtle Reference"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="32" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Intense Reference"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="33" SemiHidden="false" UnhideWhenUsed="false" QFormat="true" Name="Book Title"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="37" Name="Bibliography"/> <w:LsdException Locked="false" Priority="39" QFormat="true" Name="TOC Heading"/> </w:LatentStyles> </xml><![endif]--><!-- [if gte mso 10]> <![endif]--> У раду се истражује еволуција приватности од класичног права „да се буде остављен на миру” (right to be let alone) до динамичног, вишедимензионалног грађанског субјективног права. Анализујући приватност као кровни појам који штити лични интегритет, аутономију и достојанство, студија категоризује њене различите манифестације кроз интимну, приватну и индивидуалну сферу. Посебно су наглашене информациона приватност и четири слободе (телесна, ментална, информациона и слобода одлучивања), које служе као суштинска заштита од ризика информационо-комуникационих технологија. Ауторка заступа тезу да заштита података о личности функционише као техничко-правна конкретизација приватности (нарочит практични механизам заштите информационе приватности) у оквиру Опште уредбе о заштити података (GDPR) и националног законодавства. У раду су предочени аргументи у прилог оправданог очекивања приватности и у јавном простору, те средства грађанскоправне заштите од дигиталних повреда, које су често мултипликативне и трајне природе.
Развод брака је релативно честа појава чије последице погађају не само супружнике, већ и њихово потомство, друге чланове породице, ширу друштвену заједницу, па и кућне љубимце, у власништву брачног пара. Породични закон Републике Србије, иако садржи бројна правила, материјалноправног и процесноправног карактера о разводу брака и његовим последицама, ништа не говори о правној судбини кућних љубимаца разведених супружника, у случају да се они не договоре о томе ко ће преузети бригу о њима, након престанка брака. Да ли кућног љубимца треба, приликом развода брака, третирати као покретну ствар, већ деценијама већински став у теорији и судској пракси у Србији, или као живо биће које, попут човека, може да осети бол, патњу, страх, стрес и панику, што изричито прописује Закон о добробити животиња?У истраживачком процесу, служећи се, у првом реду, упоредно-правним, али и правно-догматским, нормативно-правним и историјско-правним методом, тражимо одговор на постављено питање. Кроз призму законских решења, ставова судова и теоријских схватања у француском, руском, шпанском и америчком праву, осветљавамо савремене тенденције о правној судбини кућних љубимаца после развода брака њихових власника. Истраживање има двојну сврху. С једне стране, циљ је да се српском законодавцу предложе одговарајућа решења која треба да помогну да развод брака протекне што безболније за саме супружнике, али и за њихове кућне љубимце. С друге стране, управо тај предложени правни механизам треба да смањи број напуштених кућних љубимаца као последицу престанка брака разводом.
МЕЂУНАРОДНИ И ЕВРОПСКИ СТАНДАРДИ ДУГОТРАЈНЕ НЕГЕ: КА ОБЛИКОВАЊУ ИЗВЕДЕНОГ СОЦИЈАЛНОГ ПРАВА
Рад анализира нормативну улогу међународних и европских стандарда у обликовању права на дуготрајну негу. Полази се од чињенице да дуготрајна нега у позитивном међународном праву није формулисана као самостално социјално право, али да се њен правни садржај може извести из ширег корпуса људских права, нарочито права социјалне сигурности. У том контексту разматрају се релевантни универзални стандарди система Уједињених нација и Међународне организације рада, као и европски нормативни оквир развијен у систему Савета Европе и праву Европске уније. Нормативном анализом показује се да се кроз кумулативно дејство ових извора постепено обликују правно обавезујуће позитивне обавезе државе, као и минимално нормативно језгро у области дуготрајне неге, које обухвата обезбеђивање доступних, приступачних, квалитетних и недискриминаторних услуга подршке лицима у стању функционалне зависности. Дуготрајна нега се стога све мање може посматрати као питање искључиво социјалне политике, а све више као изведена правна категорија чији је циљ обезбеђивање достојанственог живота, социјалне укључености и независности лица зависних од туђе неге и помоћи.
Значај законитог деловања управе, нарочито када у форми појединачних аката одлучује о правима, обавезама и на закону заснованим интересима појединаца, препознаје и на њему инсистира највиши правни акт - Устав РС, предвиђајући у ст. 2. чл. 198. да: “Законитост коначних појединачних аката којима се одлучује о правима, обавезама и на закону заснованим интересима подлеже преиспитивању пред судом у управном спору, ако у одређеном случају није предвиђена другачија судска заштита.” Цитирану уставну одредбу Закон о управним споровима (даље ЗУС) потврђује када циљеве управног спора у чл. 1., дефинише као: „судску заштиту појединачних права и правних интереса“ и „законитост решавања у управним и другим Уставом и законом предвиђеним појединачним стварима.” Из цитираних одредби јасно су уочљиви циљеви и сврха постојања управног спора. Са аспекта циљева, управни спор ваља разумети као целину система примарне и секундарне управно-судске заштите. То имплицира да, уколико се законом дефинисани циљеви не остваре у првој - фази примарне управно-судске заштите, тада “терет” њихове реализације “пада на плећа” секундарне - управно-судске заштите по правним средствима. У томе лежи социјална и правно-политичка релевантност правних средстава у управном спору. Имајући у виду да важећи ЗУС познаје искључиво ванредна правна средства: Понављање поступка и Захтев за преиспитивање судске одлуке, те да по први пут од доношења првог послератног ЗУС-а у нас (1952), из поступка секундарне управно-судске заштите апсолутно искључује редовни правни лек, тешко је - у јеку опсежних реформи јавне управе, али и оних које управном правосуђу тек предстоје, не размишљати о следећим питањима: Јесу ли матичним законом предвиђена правна средства кадра да обезбеде остварење оних циљева ради којих су у систем управно-судске заштите и унета? Колико су истински делотворна у пракси? Је ли та делотворност на нивоу који оправдава једностепеност управног правосуђа? На концу, одговара ли - у суштинском смислу, заштита која се посредством њих остварује оној коју подразумевају право на делотворно правно средство (чл. 13.) и право на правично суђење (ст. 1. чл. 6.), гарантовани Европском конвенцијом за заштиту људских права.
ГРАЂАНСКОПРАВНА ОДГОВОРНОСТ ЗА ШТЕТУ УСЛЕД ТЕРОРИСТИЧКИХ АКАТА, ЈАВНИХ ДЕМОНСТРАЦИЈА И МАНИФЕСТАЦИЈА
Закон о облигационим односима уређује грађанскоправну одговорност за штету проузроковану у условима друштвених конфликата – терористичких аката и јавних демонстрација. Истом законском нормом обухваћена је штета проузрокована током јавних манифестација. Одговорност је објективна и терети државу. Ограничена је на одређене облике штете насталe смрћу, телесном повредом, уништењем или оштећењем имовине физичког лица. У раду се разматрају услови овог случаја одговорности, са посебним освртом на узрочну везу. Поједине државе које су биле у саставу бивше СФР Југославије познају овај случај одговорности државе, јер су након отцепљења усвојиле законе о облигационим односима на основу савезног Закона о облигационим односима из 1978. године. Поједине су напустиле такво правно решење. У упоредном праву слично уређење овог случаја проузроковања штете је раритет. Оштећени имају право на накнаду штете услед кривичних дела, укључујући терористичке акте. Одговорност државе постоји у погледу штете коју припадници полиције нанесу учесницима демонстрација. Правило је да за штету насталу током јавних демонстрација одговара лице које ју је проузроковало, односно појединци одговарају за штету коју нанесу другим учесницима демонстрација.
ДРЖАВНО-ВЕРСКО ПРАВО КРАЉЕВИНЕ СХС ДО 1930. ГОДИНЕ: ЗАКОНИ О ПРИЗНАТИМ ВЕРОИСПОВЕСТИМА
Плуралитет државно-црквених релација упућује на потребу типологизације могућих односа унутар којих је могуће препознати специфичности нашег времена и простора. У овом раду размишљања су усмерена ка правно-историјском приступу државно-верске регулативе у Првој Југославији. „Нова држава“ успоставила је посебну политику државно-верског права. Елиминисањем концепта „државне цркве“ и променом модела државно-црквениих односа, постигнут је ефекат решавања сложених питања правног положаја и деловања цркава и верских заједница. Систематичним законодавством обезбеђен је конзистентни третман традиционалним црквама и верским заједницама, који чини да сложени међусобни односи дистанцираних заједница прате процес интеграције и међусобне коалиције. Државно-верско право у Југославији и концепт државног и националног јединства, промовише флексибилни однос између различитих конфесија и равнотежу у комуникацији са другим верским заједницама.
НАЧЕЛО САМОСТАЛНОСТИ ОРГАНА ДРЖАВНЕ УПРАВЕ У РЕПУБЛИЦИ СРБИЈИ
Начело самосталности представља правно уређен однос органа државне управе према другим државним органима и недржавним субјектима и подразумева релативну – објективним правом уређену – организациону и функционалну самосталност органа и функционалну самосталност овлашћеног службеног лица. Након лексичко-семантичке анализе термина и разграничења појмова, најпре је дат приказ теоријскоправне скице самосталности органа државне управе, а затим историјскоправни осврт и анализа нормативног оквира у Републици Србији. Аутор закључује да уставне и законске норме чине добар нормативни оквир за самосталност органа државне управе, али да постоји потреба за његовим побољшањем. Важније од тога јесте стално унапређивање политичке праксе и правне традиције у погледу поштовања и доследне примене правних норми, тј. обликовање увреженог мишљења о неприхватљивости правно недопуштених утицаја на рад органа државне управе.
ПРАВНИ ЕФЕКТИ ПРИЗНАЊА ИСТОПОЛНИХ ЗАЈЕДНИЦА – ПРИМЕНА ЕВРОПСКИХ СТАНДАРДА
Вековна дефиниција брака у делу који се односи на различитост полова, доведена је у савремено доба под знак питања. У упоредном праву наводе се три приступа проблему признања права истополним заједницама: систем признања одређених права на основу регистроване заједнице, систем непризнавања никаквих права, систем закључења брака. Традиционално, повреда права ових особа, према пракси ЕСЉП, тумачена је као повреда права на приватни живот. Међутим, овакав приступ важио је до 2010. године, када ЕСЉП у случају Шалк и Копф против Аустрије, пресуђује да се однос између особа истог пола може подвести под појам породичног живота. Овом пресудом у потпуности је још једном дат смисао ставу да је ЕКЉП жив инструмент који се развија у зависности од друштвених околности и конкретних услова савременог (породичног) живота. На основу анализиране праксе ЕСЉП произлази следеће: суд тражи да особе истог пола буду у стабилној трајној заједници да би утврдио постојање породичног живота међу њима; стабилност и трајност хомосексуалне заједнице манифестује заједнички живот; да би постојао породични живот, није довољно да ове особе буду у краткотрајној, пролазној и нестабилној вези, већ је потребна стабилна заједница, што се може показати кроз заједничко место пребивалишта, дељење трошкова становања, заједничко привређивање, стицање имовине у заједници. За разлику од претходне праксе до 2010. године, када је ЕСЉП одбијао да призна однос између особа истог пола, као однос који се може сматрати породичним животом, у новијим пресудама суд, по правилу, сматра овај однос породичним животом, те непостојање правне регулације и правне заштите ових односа карактерише као повреду права на поштовање породичног живота.
ОПРАВДАНОСТ ПРАВА ГРАЂЕЊА НА ПОЉОПРИВРЕДНОМ ЗЕМЉИШТУ
Пољопривредно земљиште које је, према компаративном праву и према македонском општем Закону о својини и другим стварним правима и посебном Закону о пољопривредном земљишту, проглашено за ствар од општег интереса која је намењена за обављање пољопривредне делатности као основно средство у производњи. Закон о пољопривредном земљишту прокламује његово рационално коришћење које подразумева његово обрађивање којим би се сачувала његова бонитетна класа ради квалитетне пољопривредне производње. У том циљу правним прописима дозвољена изградња објеката на пољопривредном земљишту који служе пољопривредној производњи као и бенефима од ње. У македонском правном систему проширена је листа врсте објеката који се могу градити на пољопривредном земљишту. Међутим, у пракси је ово проширење злоупотребљено јер је довело до енормног грађења на пољопривредном земљишту тако да је дошло до супротне импликације – да то земљиште више служи туризму и спорту, а не за повећање приноса пољопривредних производа. Осим тога, то је довело и до пораста увоза пољопривредних производа из иностранства. Због тога се и поставља питање како македонски правни систем новим правним нормама да превазиђе овај друштвени конфликт? Кључне речи: право, пољопривредно земљиште, јавни интерес, грађење.
УРБАНИСТИЧКО ПЛАНИРАЊЕ И РАЗВОЈ И ПОТРЕБА ЗА БАЛАНСИРАЊЕМ ЈАВНОГ И ПРИВАТНОГ ИНТЕРЕСА
Урбано планирање и развој су процеси који се могу посматрати са много различитих аспеката. Једно од најважнијих питања у вези са урбанистичким планирањем и развојем тиче се стварања система који обезбеђује одрживи урбани развој. Функционалност оваквог система мери се пре свега његовим капацитетом да обезбеди урбани развој који је у складу са еколошким, друштвеним и економским захтевима савременог живљења. Постизање оваквих циљева захтева балансирање јавних и приватних интереса који се често сукобљавају. Иако постоји много фактора који доприносе функционалности система, овај рад се фокусира на регулативу која се односи на урбано планирање и развој и њену улогу у одрживом урбаном развоју. Главни фокус истраживања овог рада је регулисање урбанистичког планирања и развоја у македонском правном систему и његов капацитет да створи правичну равнотежу између јавних и приватних интереса у потрази за одрживим урбаним развојем.
СТРОГИ ФОРМАЛИЗАМ ЗАВЕШТАЊА ИЛИ СУВЕРЕНОСТ ПОСЛЕДЊЕ ВОЉЕ ЗАВЕШТАОЦА – ЧЕМУ ДАТИ ПРИМАТ?
У раду се разматра сукоб између строгог формализма и тестаментарне намере у завештајном праву. Традиционално, завештања су строго формални правни послови: свако одступање, па и мање, чини завештање неваљаним и води примени законског наслеђивања. Англо-америчка теорија и пракса развиле су флексибилне приступе који дају првенство тестаментарној намери у односу на строго придржавање форме, пре свега доктрину „безазлене грешке“ (harmless error) и доктрину „дискреционог овлашћења“ (dispensing power). Оне су утицале на законодавство и судску праксу у common law системима и подстакле расправу у континенталноевропској теорији о томе да ли првенство треба дати строгом формализму или тестаментарној намери. Развој дигиталних технологија додатно компликује питање, јер електронска завештања нису регулисана, па постоји реалан ризик да буду поништена упркос јасној тестаментарној намери. У раду се, међутим, упозорава на опасности превише либералног модела, нарочито широких дискреционих овлашћења су, која могу нарушити заштитну и доказну функцију форме. Аутор предлаже средњи пут: очувати суштинске елементе форме који служе тим функцијама, али дозволити судовима да, in favorem testamenti, заобиђу мање формалне недостатке када је тестаментарна намера доказана. Таква флексибилност боље би уважила последњу вољу завешталаца а да се при том не напусте основне заштитне функције форме, и створила би простор да се призна ваљаност завештања сачињених уз помоћ технологије и пре свеобухватног законског уређења електронских завештања.
ЕФИКАСНОСТ РАДА КОМИСИЈЕ ЗА ЗАШТИТУ КОНКУРЕНЦИЈЕ У РЕПУБЛИЦИ СРБИЈИ – АНАЛИЗА ПРАВА И ПРИМЕНЕ
Конкуренција је један од стубова демократског друштва са уређеном тржишном привредом, јер подстиче привредни раст, иновације и побољшање животног стандарда. Савремене државе штите конкуренцију не само кроз успостављање адекватног законског и институционалног оквира, већ и кроз спровођење активне политике конкуренције, будући да само постојање прописа није довољно без њихове доследне примене. У Републици Србији, надзор над применом прописа у области заштите конкуренције поверен је Комисији за заштиту конкуренције, чија ефикасност непосредно утиче на економску ефикасност и опште друштвено благостање. Циљ овог рада је да, кроз анализу правног оквира, поступака пред Комисијом и конкретних случајева из праксе, испита у којој мери Комисија остварује своју улогу у заштити конкуренције. Рад идентификује кључне изазове у њеном раду и формулише препоруке за унапређење регулаторног и институционалног оквира, у циљу повећања транспарентности, ефикасности и усклађености са европским стандардима у области конкуренцијског права.
МЕЂУНАРОДНИ КАРАКТЕР КОРУПЦИЈЕ У КРАЉЕВИНИ ЈУГОСЛАВИЈИ
Друштвени контекст стварања Краљевине Југославије, условљен претходним ратним разарањима, брзо је створио политичку поларизацију у погледу решавања основних питања државног уређења. И поред тога, успостављање државних институција са демократским потенцијалом давало је какву-такву наду за јачање антикоруптивних мера. Међутим, показало се да владавина права и борба против корупције захтевају много више - радикалне политичке реформе или потпуну промену система. У позадини Нашичке афере можемо приметити структурне узроке изложене феноменологије корупције. Наиме, економски систем Краљевине Југославије био је обликован тако да је било практично немогуће пословати без административне подршке. Шуме су биле директно под контролом државе, која није била ни ефикасна, ни ефективна, већ је омогућавала бројним јавним функционерима и државним службеницима обезбеђивање коруптивне ренте. Поред наведеног, главни системски узорци корупције Нашичке афере су непостојање адекватног нормативног оквира за борбу против корупције уопште и, у склопу тога, ни прописа о лобирању. Наиме, корпус тзв. коруптивних кривичних дела, прописан Кривичним закоником из 1929, није криминализовао злоупотребе и трговину утицајем народних посланика у поступку доношења закона. И на крају, недоследно спровођење постојећих прописа, у ситуацији када је постојала макар минимална политичка воља за борбу против корупције, утицало је на то да Нашичка афера не добије прижељкивани судски епилог.
АНТИЕВАЗИОНЕ МЕРЕ У СИСТЕМУ ПОРЕЗА НА ДОДАТУ ВРЕДНОСТ РЕПУБЛИКЕ СРБИЈЕ
ПДВ је подложнији пореској евазији у односу на друге врсте пореза<span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;"> пре свега због института претходног пореза, а затим због високе стопе, што доприноси већем утајеном пореском приходу. Аутор у раду анализира три антиевазионе мере које су предвиђене законодавством Републике Србије. Једна од њих је принцип обрнуте наплате кој<span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;">и подразумева да га порески обвезници исказују и примењују у фактури<span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;">, што важи само за одређене испоруке. Уколико за одређене испоруке није могуће применити наведени принцип, пореској администрацији на располагању стоје још две антиевазионе мере<span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;">: секундарна пореска обавеза и начело фактицитета. <span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;">Свака од поменутих мера има своје недостатке, па тако, уз претпоставке да је потребно заштитити националне фискалне интересе и да је национално ПДВ законодавство неопходно додатно ускладити са законодавством Европске уније у наведеној области,<span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;"> аутор препоручује измене тренутних прописа <span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;">у циљу ефикасније наплате пореза на додату вредност<span lang="SR-LATN-RS" style="font-size: 11.0pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif'; mso-ascii-theme-font: minor-latin; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-fareast-theme-font: minor-latin; mso-hansi-theme-font: minor-latin; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-theme-font: minor-bidi; mso-ansi-language: SR-LATN-RS; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA;"> и превенције евазије.
О УВОЂЕЊУ ИНСТИТУЦИОНАЛНО ГАРАНТОВАНЕ СУДСКЕ НЕЗАВИСНОСТИ У СРПСКО ПРАВО
У раду се обрађује питање увођења институционих гаранција судске независности у српско право. Под институционом гаранцијом судске независности подразумева се сталност, непокретности и материјална обезбеђеност судија. На простору Србије је постојала свест о важности начела судске независности и пре увођења његових институционих гаранција. Морал судија био је гаранција судске независности до његовог законског обезбеђења. Међутим, с обзиром на то да је морал судија средином XIX века почео да слаби, услед материјалне оскудице, дошло је најпре, у Намесничком уставу, до прокламовања начела судске независности као уставне категорије; али без институционих гаранција. Због тога, младоконзервативци тај потез уставотворца оцењују као „празну беспослицу“. До увођења институционих гаранција долази тек на основу Закона о судијама од 1881. године. Али, иако је истицана насушна потреба да се начело судске независности законски обезбеди, приликом доношења Закона о судијама дошло је до расправе о инструментима за институционо обезбеђење овог начела. С тога, у раду се највећа пажња посвећује питању поводом чега су се то разишли ставови посланика када је реч о инструментима обезбеђења крунског начела правосуђа – начела судске независности.
ТЕРИТОРИЈАЛНА АУТОНОМИЈА У ЕВРОПСКИМ ДЕМОКРАТИЈАМА: СЛУЧАЈ ФАРСКИХ ОСТРВА
У раду је анализирана политичка и територијална аутономија Фарских Острва у оквиру Данског Краљевства. Након уводног дела, изложена су основна обележја теоријског концепта територијалне аутономије. Следи кратак приказ еволуције статуса Фарских Острва, која су вековима била норвешка и данска колонија, да би од средине прошлог века стекла аутономни статус у оквиру Данског Краљевства. Централни део рада представља анализа правних норми којима је уређена фарска аутономија, посебно Акта о самоуправи Фарских острва из 1948. године и два акта из 2005. године – Акта о спољној политици Фарских Острва и Акта о преузимању надлежности. Након тога је изложена тренутна политичка ситуација на Фарским Острвима, која је упоређена са тренутном ситуацијом на Гренланду, другој аутономној територији у оквиру Данског Краљевства. У закључним разматрањима су сумирани резултати истраживања и понуђени одговори на отворена правна и политичка питања.
УСТАВНИ СУД СРБИЈЕ vs. УСТАВ – ДОКТРИНА О СУШТИНСКОМ ДОНОСИОЦУ ПРАВНОГ АКТА
Устав Србије из 2006. године, уз бројне недостатке уређивања института ванредног стања, предвиђа унапређена решења, јер су постављена вишеструка јемства против могућих злоупотреба, што је најупадљивије изражено када је реч о расподели надлежности у режиму ванредног стања, као и у додатној заштити људских права. Искуство Србије с ванредним стањем 2020. године недвосмислено је указало на чињеницу да устав, као правни акт, никада не може толико прецизно и детаљно да уреди један тако деликатан институт, а да не постоје одређена отворена питања која ће одговоре добити тек у самој пракси. Пред Уставним судом су постављена питања о уставности увођења ванредног стања, као и о уставности предузетих мера ограничења људских права. Уставни суд је донео две значајне одлуке, али није установио конзистентну доктрину о институту ванредног стања. Изазови с којима се суочило српско друштво потврдили су чињеницу да постоји криза уставносудске функције у Србији. У таквом амбијенту Уставни суд је, посматрано са становишта владавине права, установио једну изразито погубну доктрину о суштинском доносиоцу правног акта. Да бисмо на прави начин сагледали домашај уставносудске доктрине о суштинском доносиоцу правног акта, први део рада посвећен је уставном основу за доношење ванредних мера, док у другом делу следи детаљна анализа поменуте доктрине.
ЗАКОНОДАВНА СПРЕМНОСТ ЗА ДИГИТАЛНУ СТВАРНОСТ: ТОКЕНИЗАЦИЈА У СРПСКОМ ЗАКОНОДАВСТВУ
Рад се бави анализом правног оквира токенизације у Републици Србији, са фокусом на дигиталне токене као специфичан облик дигиталне имовине, дефинисан Законом о дигиталној имовини. У раду се указује на основне типове токена, као и на изазове њихове правне квалификације, посебно у погледу раздвајања од виртуелних валута и утврђивања да ли имају карактеристике финансијских инструмената. Анализира се и правна регулатива у вези са токенизацијом хартија од вредности и непокретности, уз посебан осврт на технолошка ограничења примене DLT-а (технологије дистрибуиране евиденције) у оквиру постојећих институционалних механизама. Рад указује на недостатак прецизних критеријума за класификацију токена у српском праву, као и на потребу за јаснијим и подстицајнијим смерницама. Циљ овог рада је да укаже на потребу унапређења постојећег законодавства ради обезбеђивања веће правне сигурности, подстицаја иновација и омогућавања ширег прихватања токенизације у Републици Србији.
УСТАВНОПРАВНИ АСПЕКТ ЗАШТИТЕ ПОТРОШАЧА: КОМПАРАТИВНА АНАЛИЗА И СЛУЧАЈ СРБИЈЕ
У последњих неколико деценија је знатно порасла свест о правима потрошача, а потрошачко право је постало веома динамична област права. Тако је заштита потрошача нашла место у уставима различитих држава. У првом делу рада аутор даје приказ уставних норми о заштити потрошача у неколико европских устава, посвећујући пажњу не само садржини тих одредби, већ и њиховом месту у уставној систематици. У другом делу рада аутор указује на дилему да ли права потрошача представљају људска права или је реч превасходно о програмским начелима. У истом делу је аутор указује и на повезаност између заштите потрошача и других института уставног права. Напослетку аутор посвећује пажњу чл. 90 Устава Републике Србије, који нормира заштиту потрошача. При томе је уставна норма стављена у контекст реакције државе на бојкот трговинских ланаца који је у Републици Србији организован почетком 2025. године.
УПРАВНИ АСПЕКТИ ДОБИЈАЊА ДОЗВОЛЕ ЗА ПОСЈЕДОВАЊЕ ВАТРЕНОГ ОРУЖЈА УРЕПУБЛИЦИ СРПСКОЈ
Апстракт: Због велике злоупотребе ватреног оружја, како легално стеченог тако и нелегалног, оправдано је интересовање научно-стручне јавности и грађана о начину добијања дозволе и броју лица која посједују ватрено оружје. У раду ће бити извршена анализа управног поступка добијања дозволе за посједовање ватреног оружја у Републици Српској и поступање надлежних органа са циљем да се докажу пропусти у нормирању материје и мањкавости у рјешавању ове врсте управних ствари. Ватрено оружје има велике импликације на безбједност грађана, поготовo у посљедње вријеме, када је све већи број кривичних дјела гдје је ватрено оружје главни инструмент извршиоца. На крају, што говори у прилог занемарености ове значајне теме, истичемо да приликом истраживања нисмо наишли ни на један рад који је написан о овој теми у Републици Српској.
ПРИНЦИП НАРОДНОГ СУВЕРЕНИТЕТА КРОЗ ПРИЗМУ СВЕТОАНДРЕЈСКЕ СКУПШТИНЕ
Рад под наведеним насловом, најпре, даје историјски осврт на скупштине у Србији. Затим се пружа увид у стање уочи Светоандрејске скупштине. Детаљно су образложена незадовољства свих чинилаца у земљи, градског и сеоског становништва, појединих органа, као и водећих политичких снага. Затим се говори о околностима које су убрзале сазивање скупштине. Преко писма, које су поједини актери упућивали другима, виде се разлози који су допринели формирању коначне одлуке о сазивању Скупштине. Главни део рада је само заседање Светоандрејске скупштине. Најпре се износе жалбе и представке становишта, а затим и доношење Закона о народној скупштини од 28. октобра 1858. године. Обрађени су и исходи Светоандрејске скупштине: свргавање кнеза Александра Карађорђевића, повратак Милоша Обреновића и фактичко развлашћење савета, као и онај најважнији-јачање свести о народном суверенитету.
Sva prava zadržana (c) 2024 Zbornik radova Pravnog fakulteta u Nišu
ИМПЛЕМЕНТАЦИЈА ЗАКОНА О СТАНОВАЊУ РЕПУБЛИКЕ СРБИЈЕ И НАЧЕЛО ОДРЖИВОГ СТАНОВАЊА
Управљање и одржавање зграда заслужује посебну пажњу друштва како би се грађанима обезбедило одрживо становање у складу са европским стандардом у погледу доступности, квалитета, приступачности становништву са посебним потребама, еколошких стандарда, енергетске ефикасности итд. Доношењем Закона о становању и одржавању зграда 2016 године и проглашењем одржавања зграда јавним интересом, направљен је значајан искорак ка обезбеђивање законских услова за решавање вишедеценијских проблема у области становања. Деценија примене ЗСО је прилика да се направи анализа имплементације овог закона, као и да се укаже на потреб реформе овог закона. Одрживи развој становања обухвата како унапређење услова становања грађана и очување и унапређење вредности стамбеног фонда (унапређење енергетске ефикасности и животне средине смањењем негативних утицаја на животну средину, тако и одржавање и управљање у свим зградама у циљу стварања услова за функционално и безбедно становање. Мишљења смо да је предност управљања зградама од стране професионалних управника потврђена у нашој пракси и да је изменом закона потребно предвидети обавезно организовања управљања стамбеном заједницом.
Радни однос је правни однос, који као и сваки други правни однос, престаје да производи своје правне последице у случају престанка постојања неке од уговорних страна. Уговор о раду не производи правне последице уколико дође до престанка послодавца, стечајем или ликвидацијом али и у случају смрти запосленог. Смрћу физичког лица, престају права и обавезе које је оно имало и преносе се на његове наследнике. Међутим, нису сва права физичког лица наследива, већ само она која имају имовинскоправни карактер, док се не наслеђују она која су била везана за личност преминулог. У случају смрти запосленог, поставља се питање, која права која је запослени имао могу да се наслеђују, а која не, односно која су имовинскоправне природе, а која су везана за личност запосленог и самим тим се не могу ни наслеђивати. Смрт запосленог доводи до престанка радног односа, независно од воље послодавца, тј. „по сили закона“, али по послодавца производи и друге последице, с обзиром на то да он има одређене финансијске обавезе према породици преминулог запосленог, а такође и према преминулом запосленом, јер је у обавези да исплати сва примања која је запослени остварио до своје смрти. Након покретања оставинског поступка, новчани износи које је послодавац уплатио на рачун преминулог запосленог, улазе у оставинску масу и постају предмет наслеђивања. Чланови породице, права која имају према послодавцу по основу смрти запосленог, остварују директно код послодавца. Под овим правима подразумевамо накнаду трошкова погребних услуга и евентуално право на солидарну помоћ, ако је оно предвиђено општим актом послодавца или уговором о раду, с обзиром на то да исто није установљено Законом о раду. Као једно од отворених питања појављује се код од чланова породице може потраживати права од послодавца, односно да ли они захтев за остваривање права подносе појединачно или заједнички. Такође, уколико је смрт запосленог наступила као последица повреде на раду или професионалне болести, чланови породице преминулог запосленог имали би право да од послодавца потражују накнаду штете. Закон о раду, не уређује детаљно последице које наступају у случају смрти запосленог, осим права на накнаду трошкова погребних услуга које имају чланови породице преминулог. Међутим, посебним колективним уговорима, права чланова породице су знатно прецизније уређена. За решавање других отворених питања, која су у вези са последицама које наступају у случају смрти запосленог, потребно је применити правила наследног права, с обзиром на то да се у овом случају ради о граничној области између наследног и радног права.
ИЗБОР СУДИЈА УСТАВНОГ СУДА КАО ГАРАНЦИЈА УСТАВНОСУДСКЕ НЕЗАВИСНОСТИ
У систему власти заснованом на принципу поделе и равнотеже власти, уставни суд се сматра самосталном и независном уставном влашћу. Независност уставног суда подразумева и независност његових чланова и то како од свих других носиоца власти, тако и од самих државних органа који су учествовали у њиховом избору. Избор судија уставног суда једна је од најважнијих гаранција његове независности. Осим тога, избор судија уставног суда гаранција је и обезбеђења његовог одговарајућег легитимитета, очувања његове функције политички неутралне власти, као и избора лица одговарајућих прфесионалних и личних квалитета. У раду се анализирају услови које судије морају да испуне да би обављале ову важну функцију, различити модели избора, као и дужина трајања њихових мандата. Аутор на почетку рада указује на решења ових питања упоредно, док се у наставку рада усмерава на правила које предвиђа Устав Републике Србије из 2006. године. Циљ истраживања јесте да се кроз анализу постојећих уставних и законских одредби других земаља и њихово упоређивање са регулативом наше земље дође до одговора на питање који је кључ опстанка ове институције као независне, непристрасне, политички неутралне и професионалне власти.