БЛОКАДА АПЕЛАЦИОНОГ ТЕЛА СТО И ПРИВРЕМЕНИ ЖАЛБEНИ АРБИТРАЖНИ АРАНЖМАН (MPIA) - Zdravkovic, Uros; Krnjaić, Magdalena (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Nišu, 2023)
Систем решавања спорова у Светској трговинској организацији (СТО) је организован као двостепен. У првом степену, постојећи спор међу чланицама решавају аd hoc панели, а уколико стране нису задовољне извештајима панела, коначно о спору одлучује другостепени орган, Апелационо тело (АТ). Како је од 2019. године Апелационо тело СТО у блокади, тако је и целокупни систем решавања спорова пред СТО постао нефункционалан. Из наведених разлога, државе чланице СТО су биле принуђене да креирају привремена решења за решавање спорова, а како би отклониле последице настале због блокаде Апелационог тела СТО. У контексту претходног, неке од држава чланица СТО успоставиле су механизам за поступање по жалбама у складу са чланом 25 Договора о правилима и процедурама за решавање спорова (DSU). Поменути члан 25 предвиђа могућност формирања арбитраже за решавање спорова на мултилатералном плану. Ова одредба служи као основа за успостављање арбитражног механизма који би деловао као алтернатива Апелационом телу док је у блокади. Године 2020, 30. априла, ступио је на снагу Привремени жалбени арбитражни аранжман (ен. Multi-party interim appeal arrangement – MPIA). Аранжман нуди краткорочно решење за превазилажење проблема блокаде Апелационог тела, док чланице покушавају да пронађу трајније решење. Рад је конципиран на начин да се на почетку излажу критике које су САД изнеле на рачун рада АТ СТО, које су, између осталог, назначене и као разлог за блокирање именовања чланова АТ, што је даље резултирало блокадом АТ. У раду се анализирају критике које се односе на: непоштовање рока од 90 дана утврђеног чланом 17 (5) DSU за издавање извештаја; наставак рада чланова Апелационог тела чији je мандат истекао, у складу са правилом 15 радних процедура; извештаје који садрже „саветодавна мишљења о питањима која нису неопходна за решење спора“; поновно утврђивање чињеничног стања и домаћег закона чланица од стране АТ, као и тврдња да АT своје извештаје третира као преседан. У наставку рада се образлажу одредбе Привременог жалбеног арбитражног аранжмана које се односе на критике које су изнеле САД. На крају рада се даје закључак, те кратак осврт аутора на то какву улогу би новоосновани MPIA споразум имао у будућности СТО, као и које је процедуралне иновације увео, а које могу послужити као окидач за системске промене у решавању спорова пред СТО.
Keywords: СТО; блокада Апелационог тела; арбитража; MPIA