КРИВИЧНО ДЕЛО ВАНБРАЧНА ЗАЈЕДНИЦА СА МАЛОЛЕТНИКОМ DE LEGE LATA И DE LEGE FERENDA - Miladinović Stefanović, Dušica (Zbornik radova Pravnog fakulteta u Nišu, 2023)
Малолетна лица уживају посебан статус у оквирима кривичног права, било да су учиниоци било жртве кривичног дела, што је потпуно разумљиво и оправдано с обзиром на карактеристике ове категорије која се још увек налази у фази развоја, у процесу биолошког, психолошког и социјалног формирања и сазревања. Иако je у праву Србије традиционално препознатa потреба за постојањем правила прилагођених овој категорији, у новије време су учињени одређени кораци у циљу њихове потпуније заштите. Тако је донет Закон о малолетним учиниоцима кривичних дела и кривичноправној заштити малолетних лица, којим су први пут у нашем правном систему обједињена у оквирима самосталног извора специфична решења у области материјалног процесног и извршног кривичног права. Ова интенција је потом настављена Законом о посебним мерама за спречавање кривичних дела против полне слободе према малолетним лицима којим је, поред поменутих мера, предвиђена и посебна евиденција за учиниоце, уведена забрана ублажавања казне и условног отпуста, незастаревање кривичног гоњења и извршења казне, као и посебне правне последице осуде. Исто је и са ранијим новелирањањем Кривичног законика, извршеним у процесу усаглашавања са Конвенцијом Савета Европе о заштити деце од сексуалног искоришћавања и сексуалног злостављања, као и са последњим из 2019. године, којим је уведен доживотни затвор, управо са циљем да се тиме обезбеди адекватан одговор за учиниоце најтежих кривичних дела против живота и тела и полне слободе, када је услед извршења дела наступила смрт детета, малолетника, бремените жене или немоћног лица. Исту идејну линију прати и формирање радне групе при Министарству правде за израду закона о тзв. Амбер аларму (Amber alert), посебном механизму за брже и ефикасније проналажење нестале деце. Међутим, чини се да је у поменутим настојањима да се појача кривичноправна заштита малолетних лица некако „испод радара“ остало једно од кривичних дела из групе против брака и породице – ванбрачна заједница са малолетником (чл. 190 Кривичног законика). Не треба посебно образлагати тезу да живот у ванбрачној заједници може бити вишеструко штетан за малолетника, у медицинском, образовном, економском смислу и слично, до тога ова микро заједница може представљати параван иза којег се врши насиље, сексуална или радна експлоатација и злоупотреба малолетника. У том смислу, предмет проучавања овог рада представља питање да ли је начин на који је нормативно уобличено ово дело, као и начин на који се примењује у пракси домаћих судова, подобан за постизање одређених криминално-политичких циљева ради чијег остварења је и уведено.