CONTENT OF THE PRINCIPLE OF CERTAINTY (LEX CERTA) IN LIGHT OF LEGAL CERTAINTY IN INDIVIDUAL OFFENSES ENVISAGED IN THE SERBIAN CRIMINAL CODE - Blagić, Dragan M (COLLECTION OF PAPERS, FACULTY OF LAW NIŠ, 2020)
У раду се разматра проблематика која се односи на питање садржине и примене начела одређености у кривичном законодавству. Посебна пажња се посвећује начелу одређености у односу на последње измене и допуне Кривичног законика Републике Србије у погледу конкретне примене и проблема са којима се сусрећемо у судској пракси. У даљем тексту рада, аутор посебно објашњава појединачна кривична дела и указује на поједине недостатке легислативне технике правне норме. У вези с тим, пажљиво се анализирају поједине одредбе Кривичног законика које се односе на одговарајућа кривична дела. Такође, пажња је посвећена генералним клаузулама, њиховом правилном тумачењу и бољем разумевању. У кривичном праву један од најтежих задатака легислативне технике јесте да се на најбољи могући начин пропише тј. одреди биће једног кривичног дела. Од посебног значаја за кривично законодавство јесте свакако постојање прецизнијих и одређенијих бића прописаних кривичних дела. У првом реду, у кривичном закону требало би да се не само одреди једно кривично дело, већ и да се јасно одреде сва његова обележја. Законска бића кривичног дела која су неодређена, прешироко формулисана и нејасна, даље воде ка непоштовању принципа одређености (lex certa). У том смислу ћемо у раду образложити радњу бића појединих кривичних дела, законску инкриминацију, објективна и субјективна обележја бића, како бисмо указали на различита поступања и тумачења у кривично-судском поступку, а што за последицу има непоштовање начела одређености. У првом реду ћемо анализирати последње измене и допуне кривичног законика у погледу кривичних дела: прогањање (138а), полно узнемиравање (182а), сакаћење женског полног органа (121а), а такође ћемо указати на могуће будуће измене појединих инкриминација које су већ предвиђене у тзв. Истанбулској Конвенцији.