Мрачни господар високог гласа и баук у хаљини: феминизација зликовца у романима о Харију Потеру - Vujin, Bojana S.; Krombholc, Viktorija E. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2019)
У књижевности и на филму, нарочито у жанровским делима, главни зликовац често је лако препознатљив, јер његов изглед већ на први поглед изазива језу својом ружноћом, деформитетом или свеопштом нељудском појавом или макар хладним погледом који открива његову изопачену природу. Слична правила важе и у дечјој књижевности, будући да млађа публика услед недостатка читалачког искуства теже уочава нијансе у карактеризацији, а лакше препознаје већ познате обрасце и архетипске ликове. Поред физичког изгледа, негативци често одступају од друштвено прихватљивих (патријархалних, хетеронормативних) оквира родног или сексуалног идентита, пре свега својим изгледом, али и понашањем или улогама које им структурно припадају, што се може довести у везу са схватањем женског као чудовишног и стравичног. Како показује теоретичарка филма Барбара Крид (Creed), овакве представе женског могу се наћи у ликовима из античког мита, све до савремених примера из популарне културе, као што је серијал Осми путник. У основи ових представа лежи доживљај женске сексуалности као неспознатљиво другачије и стога монструозне, те ужас, али и завист, који изазива женска способност репродукције. Стога је феминизација мушких ликова врло једноставан начин да се они прикажу као подједнако монструозни, неприродни и зли. Полазећи од ових теоријских поставки, рад анализира начине на који су у серијалу Хари Потер Џ. К. Роулинг представљени Лорд Волдемор, главни Харијев непријатељ и зликовац који прети да уништи читав чаробњачки свет, те Северус Снејп, зли наставник који кињи Харија кроз читаво његово школовање, да би се на крају открило да је у борби између добра и зла он ипак све време на страни добра, уз огромну личну жртву. Понуђена дискусија првенствено показује како се овим ликовима приписују женске особине или намећу женске улоге не би ли се дочарала или нагласила њихова чудовишност и исквареност; међутим, пример Северуса Снејпа доказ је да оваква карактеризација у исти мах може да допринесе комплексности ликова, те да послужи као знак њихове људскости.
Keywords: Harry Potter||; ||Хари Потер; monstrous-feminine||; ||монструозно-женско; gender||; ||род; villain||; ||зликовац; children’s literature||; ||дечја књижевност