Дигитална трансгресија: проза и промене у добу технолошке експанзије - Gordić Petković, Vladislava S. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2019)
Тематски трендови у постмиленијумској српској прози сведоче да полиглосија друштвених мрежа отвара ново подручје инспирације. Стога се јавља потреба да се пажљиво анализира присуство технологије у савременом роману и да се преиспитају промене у приступу реалистичком приповедном поступку и његовом дефинисању. Приметни су напори и код читалаца и код теоретичара да се у нову дефиницију реалистичког укључе сви аспекти дигиталне димензије свакодневице, односно свест о различитим концепцијама упоредних светова: света емпиријске и света виртуелне реалности. Основе дигиталног реализма у књижевности утемељене су у сазнању да је граница између наших виртуелних и реалних идентитета нејасна и тешко одредива, упркос томе што желимо да их раздвојимо. Комуникација у сфери друштвених мрежа постаје дневна рутина, па тако окружење у роману Stinky Onion Тамаре Јецић уз географску и културну укључује и виртуелну димензију, која подразумева стварање нових веза и са перспективом живота у страном свету, и са трауматичном прошлошћу домовине. Михајло Спасојевић у роману Човек који није имао појма са критичке дистанце предочава природу и функцију технолошких достигнућа, која у контексту механицистичке, до апсурда бирократизоване педагогије губе на значају и применљивости. Критика либералног капитализма, неефикасног школског система и неодговорног односа према младима видљива је у гротескној интеракцији Спасојевићевог јунака професора С. са колегама и ученицима, док Александар Илић у роману ПР као легитиман мизансцен користи садржаје са Инстаграма и „дигиторалну“ комуникацију са клијентима маркетиншке агенције, пошто његови јунаци усвајају интерактивне манире света адвертајзинга. Амбер Тамблин у дебитантском роману Било који мушкарац комбинује епистоларну технику, исповест и дигиталну интеракцију са сензационалистичким медијским садржајима како би представила поразан утицај технологије и медија на културно и социјално (не)утемељену свест о силовању као злочину чија жртва може бити било ко, без обзира на родну и класну припадност. Примамљива понуда нових технологија да нас одведу изван оквира емпиријске реалности наводи појединца да у жељи за променом заборави на ризике и прихвати преображене законитости фиктивног света, у ком јунаци почињу да на другачији начин трагају за изгубљеном синтезом љубави, наде и поверења. Јунаци напуштају офлајн свет како би у виртуелној димензији потражили одрживу илузију егзистенције.
Keywords: media||; ||медији; culture||; ||култура; realism||; ||реализам; narrative||; ||наратив; technology||; ||технологија