Законоправило Светог Саве (Светосавски Номоканон) и Законик Стефана Душана (Душанов законик) као извори српског права у средњовековној Србији - Miletić, Branko А. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2019)
Предмет овог рада су извори средњовековног српског права: Законоправило (Номоканон) Светог Саве из 1219. године и Законик Стефана Душана, цара српског из 1349. и 1354. године. Законик цара Стефана Душана допринео је напретку тадашњег српског друштва као јединствени закон целе државе, не само у старим већ и у новоосвојеним областима, a урађен је на основама Законоправила, на које упућују поједине одредбе Законика. Рад има за циљ да укаже на вишеструки значај Законоправила и Душановог законика за српску цркву, државу и народ, а поготово у односу на период када је оно настало. Србија је у тадашњем познатом свету и тадашњој Европи уз Византију могла једним оваквим зборником да се похвали. Наведени прописи указују на континуитет српске цркве и државности. Сходно наведеном, проистиче обавеза да не дозволимо запостављање наших најважнијих правних споменика, већ да их у мери у којој је то могуће сачувамо, тумачимо и са поносом истичемо као највредније српско народно благо.
Keywords: Dušan’s Code||; ||средњовековно српско право; Saint Sava Law||; ||Законоправило Светог Саве; Medieval Serbian Law||; ||Законик цара Стефана Душана