Југославија, највећа српска ухронија - Anđelkovic, Petar M. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2018)
Имајући у виду упозорење Црњанског да „ствари треба сагледавати са српског становишта“ овај рад представља критички осврт на једну друштвену појаву, стварања Југославије и њен распад, која је постојала у више појавних облика и трајала од 1918. до 2006. године. У стварању идеје Југославије и на њену реализацију садејствовали су спољашњи и унутрашњи фактори. Када је реч о унутрашњим (српским) неоспорна је чињеница да се „клица“ југословенства зачела међу елитом (интелектуалном и политичком), те је стога она и најодговорнија како за рађање те идеје тако и за све последице које су из ње произашле. Када након једног века од стварања Југославије, а време је најбољи судија, сведемо биланс, он је по Србе више него поразан. Србија је у протеклих сто година од Краљевине Србије, која је била овенчана славом из Балканских ратова са територијалним проширењима преко државе победнице у I и II светском рату, дошла у позицију губитника, како у самој и „првој“ и „другој“ Југославији тако и након распада те државе. Основна идеја овог рада коју настојимо да докажемо јесте да је Југословенска идеја једна од највећих српских грешака, у којој је српски народ ушао као победник, у којој је жртвовао свој национални идентитет, а на крају постао највећи губитник. Стога Југославија јесте највећа српска ухронија и треба да послужи као добра опомена чувања од лажних утопија.
Keywords: Yugoslavia||; ||Југославија; Serbia||; ||Србија; uchronia||; ||ухронија; Serbian elite||; ||српска елита; responsibility||; ||одговорност