Економија или хрематистика – случај Србије - Andjelkovic, Petar M. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2015)
Народи вреде онолико колико вреди њихова привреда. У данашњем, глобалном свету, народи стичу или губе независност првенствено према томе колико им је успешна, јака и независна привреда. Наравно, слобода и самосталност једног народа бране се на свим пољима, али је успех на економском кључ успеха и на свим осталим. Реч „економија“ је грчког порекла и у преводу на наш језик она значи „умеће вођења домаћинства (привреде)“. То што ми, по навици, настављамо да зовемо економијом данас у свету а и у Србији, никако не можемо назвати умећем вођења привреде. Појам „економија“ одавно је истиснут а његово местo заузео је појам „хрематистика“, такође реч грчког порекла која означава умеће богаћења. Тај термин у употребу је увео Аристотел. Овај древни филозоф истицао је да су економија и хрематистика антиподи и да је хрематистика погубна за друштво. По својој природи, она води уништењу економије. Практично, она се може назвати „уништитељем умећа вођења привреде“. Данас у свету и Србији немамо економију, имамо хрематистику (шпекулације на робним тржиштима, пирамидалне схеме, развој тржишта хартија од вредности, игре на берзама...). Нови вид монархије, који се исказује као нови имеријализам  почива на „лукавству економије“, у којој доминирају сурови (Хобсови) закони тржишта и где економија постаје политика. Слика друштва Источне Европе, где је неолиберални социјални дарвинизам, маргинализујући највећи број становника, створио читаву класу сиромашних, који се сада боре да остваре право на рад,, а на другој страни екстремно богате људе потврђује сву испразност неолибералне демократије. Као последица хрематистике у транзитним друштвима настаје „капитализам без капиталиста“ (Младен Лазића) у коме је капитал, приграбљен у друштвеним сукобима посредованим политичким делањем елита, помоћу којег је прерасподела акумулисаног друштвеног богатства највећим делом завршила у приватне руке. Овај рад представља покушај да се укаже на погубне последице хрематистике у свету, и посебно у нашем друштву, али и да се учини напор да се трага за „принципима наде“ и укаже на могуће правце другачијег развоја српског друштва.
Keywords: development||; ||развој; Serbian society||; ||српско друштво; chrematistics||; ||хрематистика; economy||; ||економија