Историјски и друштвени аспекти вакцинације и антивакцинални покрет у свету: утицаји на Србију - Petković, Katarina М. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2025)
Заразне болести су кроз историју значајно утицале на друштвене токове и цивилизацијски развој. Најстарија документована пандемија описана је током Пелопонеског рата 430. године пре нове ере. Од тада, свет је био погођен бројним епидемијама – од малих богиња и колере до вируса грипа – које су обележиле и XX и XXI век. Ове године обележава се 228 година од примене Џенерове вакцине, која је означила почетак нове ере у превенцији заразних болести. Вакцине већ скоро два века штите људску популацију и у комбинацији са напредним хигијенским мерама, доприносе значајном побољшању квалитета живота. Ипак, и поред доказане ефикасности имунизације, болести које се могу спречити вакцинама и даље представљају глобалну претњу.У Србији је обавезна имунизација уведена 1839. године, чиме је започета дуга традиција вакцинације и домаће производње вакцина. У новијој историји, Србија је била међу првим земљама које су увеле вакцине против великог кашља, заушака, морбила, као и хепатитиса Б за ризичне групе.Антивакцинални покрет, присутан широм света, користи различите стратегије како би подрио поверење јавности у безбедност и квалитет вакцина, као и у намере оних који их промовишу. Његов глобални утицај огледа се у порасту неодлучности или потпуном одбијању вакцинације, што представља озбиљну препреку у борби за елиминацију заразних болести које су на путу ерадикације. Тај отпор компликује епидемиолошку ситуацију, доводи до непотребних оболевања, па и смртних исхода од болести које се могу спречити безбедним и ефикасним вакцинама. Кључ успеха јавноздравствених интервенција лежи у транспарентној и емпатичној комуникацији. Враћање и јачање поверења грађана у науку и здравствени систем мора бити приоритет свих актера у области јавног здравља.
Keywords: Србија; историја вакцинације; антивакцинални покрет; јавно здравље