Научно-теоријска утемељеност наставних система - Ilić, Mile Đ.; Jerković, Ljiljana S. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2025)
Циљ овог рада је идентификација и компарација научно-теоријских основа традиционалних и репрезентативних иновативних наставних система. Метатеоријском анализом и компарацијом установљено је да су теоријска утемељења система традиционалне (предавачке и предавачко-приказивачке) наставе: конзервативна дидактичка парадигма, стимулус–реакција теорије учења, гносеолошке теорије образовања, асоцијативна психологија, класично-дидактичка полазишта и инструкције Хербарта, Коменског и сљедбеника, а главни исходи су углавном репродуктивна вербална знања. У основи иновативне (проблемске, индивидуализоване, пројектне, контекстуалне, развијајуће, рецепционе, респонсибилне, интерактивне, компјутеризоване, инклузивне…) наставе су: рационалистичка, конструктивистичка и феноменолошка дидактичка парадигма; савремене дидактичке теорије; стимулус–организам–реакција теорије учења и стваралаштва; теорије унутрашње мотивације, ненасилне комуникације и инклузије; теорија развијајуће наставе; теорија конфлуентног образовања, еманципаторске педагошке и хуманистичко-персоналистичке теорије, а исходи су: трансферабилна знања, продуктивна умијећа, развијене мисаоне и креативне способности, практично-животне вјештине и компетенције цјеложивотног учења. Указано је на педагошке импликације резултата проучавања, посебно у сталном побољшавању квалитета наставе, унапређивању концепције истраживања и дисеминације иновативних наставних система и у осавремењивању студијских програма на наставничким факултетима.
Keywords: наставни систем; дидактичке парадигме; теорије учења; дидактичке теорије; обиљежја и исходи наставних система