Дуга коса – кратка памет — Енглеско-српске паралеле у пословицама којима се описују жене - Jevrić, Tamara M.; Babić Antić, Jelena B. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2023)
Полазећи из перспективе родних студија и паремиологије, овај рад покушава да истражи интеркултуралну и контрастивну паремиологију контрастирањем пословица из две различите културе, односно идентификацијом и анализом заједничких културних модела у пословицама на енглеском и српском језику. Контрастирањем пословица у енглеском и српском језику, циљ нам је да испитамо како су жене описане у пословицама и шта пословице откривају о две различите културе, њиховим културним моделима и њиховом односу према женском роду. Проучавањем пословица можемо сагледати шта је друштво некада очекивало од жена и како су жене некада биле сагледаване. Пословице су, као жанр фолклора, познате по својој језгровитости и дидактичкој природи. Сматрају се традиционалном мудрошћу друштва. У тој мудрости могу се препознати стереотипи, те се анализа пословица може користити као начин за разоткривање традиционалних погледа у друштву. Корпус је састављен од пословица прикупљених из збирке енглеских пословица English Proverbs and Proverbial Phrases, коју је саставио Хазлит (2007), и збирке српских пословица Српске народне пословице и изреке, коју је саставио Марковић (2005), а која садржи и пословице Вука Стефановића Караџића. Корпус чине енглеске и српске пословице које садрже речи које описују жене, а то су woman, women, wife or wives енглеском, и жена и све њене флективне облике у српском. Анализа пословица показала је да енглеска и српска култура имају више сличности него разлика. Једино разликовно поље јесте поређење између жена и бродова. Такође, уочене су језичке особености у погледу идентичних категорија које се описују језиком специфичним за народ, као што је израз турска сабља. Број пословица у српском језику премашује број пословица у енглеском језику, чиме се може погрешно протумачити да српска култура женски род приказује у неповољнијем светлу и да због друштвених норми специфичних за ту културу жене морају да се придржавају знатно ригорознијих правила и принципа. Српска култура би тиме деловала као мизогинија у односу на енглеску културу. Можемо закључити да две културе које смо поредили у овом истраживању имају заједничке културне моделе који произилазе из заједничких перцепција о женама и њиховом месту у друштву. Начин на који друштво и мушкарци перципирају жене видљиво је у пословицама које садрже народну мудрост, откривају положај жене у друштву, као и вредности времена у којима су те пословице настале. Родно пристрасни културни модели стереотипно су означавали жене, што се одразило и на језик, а самим тим и на пословице о женама. Овим истраживањем покушали смо да укажемо на положај жене у друштвима која су наизглед различита, културама са не тако пуно контаката, али и на потребу за интердисциплинарним приступом анализи пословица о женама која би требало да узме у обзир и неке друге научне области, као што су биологија, психологија или антропологија.
Keywords: енглеске и српске пословице; род; жене; језик; култура; друштво