Рударски тргови – носиоци урбаног развоја средњовековне Србије - Zarković, Božidar (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2021)
Урбани развој средњовековне Србије значајније је започео средином XIII века доласком рудара Саса. Њихово насељавање у Србији још увек није најјасније, дилема је да ли су дошли на позив краља Уроша I (Немањића) или су у Србији нашли уточиште бежећи пред налетом Монгола 1241/1242. године. Због њиховог умећа у експлоатацији руде од српских владара су добили привилегије, које су им омогућиле да слободно живе, исповедају своју веру, уживају судски имунитет у међусобним споровима и имају сопствену организацију у местима која насељавају. Долазак Саса поклапа се са поменом првих рудника у Србији. Убрзо број рудника значајно расте, а привреда у Србији доживљава напредак. Знатан привредни успон осетио се за време владавине краља Милутина (1282–1321) и стално је напредовао, све до пада српских земаља под турску власт средином XV века.Доласком у Србију Саси се колективно насељавају у близини постојећих насеља и трагова старог рударства, које је на овим просторима имало значајно место још у време римске владавине. У Србији се и пре доласка Саса вадила руда, али примитивним методама. Допринос Саса био је у томе што су донели напредне методе експлоатације руде и што су рударство усмерили према племенитим металима. Појачана рударска експлоатација довела је до отварања нових рудника и рударских насеља и до ширења постојећих. Тај процес је захтевао укључивање нове радне снаге, која је долазила из локалног српског становништва. Временом термин Сас је изгубио етничко значење и њиме се означавају сви они који су укључени у рударску производњу. На исти начин насеља у којима су у почетку живели претежно Саси, а временом и рудари других нациналности, почињу да се називају саским. Ова насеља у почетку се мало разликују од околних села, али документа их бележе као саске градове, иако изгледом не личе на урбана насеља Западне Европе или Византије. Овим термином се означавају рударска насеља, која се називају градовима због тога што се разликују од оних у окружењу. Разлика у односу на друга насеља била је у томе што су имала другачију административну управу и привредно усмерење у односу на аграрно окружење. Ова насеља имала су најбржи урбани развој у средњовековној Србији. Осим рудара различитих специјалности у њих се све више усељавају и људи других, пратећих занимања, пре свега бројне занатлије, али и радници услужних и разних помоћних делатности. Сви они живе по правилима својих еснафа, што је требало ускладити ради бољег функционисања насеља.
Keywords: рударски тргови; средњи век; градска насеља; развој; Србија