Стратегије за учење језика и екстраверзија/интроверзија у контексту наставе енглеског језика као страног - Radić Bojanić, Biljana B. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2021)
Пошто се екстравертне и интровертне личности понашају и реагују различито у многим ситуацијама, што укључује и наставу страних језика, и наставници и ученици верују да ова два типа личности имају различите навике у учењу и стога су им потребне другачије околности да би могли да напредују. Више истраживања утврдило је да екстравертни ученици више воле групне активности, јавно говорење, спонтано учешће у задацима, те да им такве активности не изазивају анксиозност. С друге стране, установљено је да интровертни ученици преферирају индивидуалне активности током којих имају времена да размисле и да припреме одговор, као и да се не осећају нарочито пријатно кад морају да говоре пред свима, поготово без претходне припреме. Међутим, у контексту наставе страних језика веома је значајно и испитати како се ова два типа личности односе према стратегијама за учење језика, тачније који тип личности чешће користи које врсте стратегија, да би се на основу резултата могле дати педагошке препоруке за развој стратешке компетенције сходно ономе што се установи за сваки тип личности. Стога се у овом раду испитује група од 60 средњошколаца да би се утврдило које стратегије чешће користе екстраверти, а које интроверти. Подаци су прикупљени уз помоћ два инструмента: Ајзенков кратки упитник за тип личности – димензија екстраверзије и Инвентар стратегија за учење језика. Док је први упитник дао податке о томе коме типу личности испитаници припадају, други је одредио стратешке преференције. Квантитативна анализа резултата је утврдила да екстравертни ученици најчешће користе компензаторне стратегије, док интроверти најчешће користе метакогнитивне стратегије, a обе групе најмање користе афективне стратегије. С обзиром на то да су у питању тинејџери, ниска или висока употреба неких стратегија није изненађујућа: овај узраст преферира да учи страни језик кроз аудиовизуелне медије, док с друге стране ретко користе стратегије које подразумевају покрете тела, цртање, прављење модела или мапа. На основу добијених резултата у раду се износе и предлози за развој стратешке компетенције код оба типа личности: подизање свести о постојању стратегија код ученика; подизање свести о различитим типовима личности код наставника; рад на развоју и употреби стратегија; смењивање различитих врста стратегија које више одговарају једном или другом типу личности са циљем да оба постану флексибилнија и испробају начине рада и учења које до тада нису пробали. Ово ће свим ученицима проширити репертоар стратегија и помоћи им да са више успеха савладају страни језик.
Keywords: екстраверзија; интроверзија; енглески језик као страни; стратегије за учење језика; средњошколци