Христоликост педагогије Светог Саве - Mihajlović, Tatjana V.; Ilić, Mile Đ. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2020)
У српском je народу Свети Сава био просветитељ, учитељ свега у животу. Аутори сматрају да се може говорити о педагогији Светог Саве под условом да се појам педагогије схвати у ширем значењу, а не као технички и модеран израз за једну научну дисциплину. Ипак, свака педагогија у ширем смислу почива на схватању суштине човека, његовог живота, света у коме живи. Тада је оправдано светитеља Саву сагледати као просветитеља у смислу савременог рационалистичког васпитатеља. Примарни и секундарни извори проучавања експлицитно указују како Свети Сава има судбину да кроз историјске епохе прима на себе „наслаге“ идеја, мишљења, веровања испод којих се без обзира на утицаје нашао лик правог светитеља, педагога своје земље и свога народа. Бекство Савино у манастир значило је полазак у духовну дисциплину, аскезу, осамљенички свет из чијег царства се доноси светлост, стечена мучним и напорним подвизима захваљујући христоликом начину живљења. Терминолошко значење појма христоликост подразумева човека као истинско христолико биће, христоликост душе, светост и неприкосновеност његове личности за којом је тежио Свети Сава. Педагогија Светог Саве има обележја христоликости, која се огледа у директно и индиректно формулисаном циљу васпитања човека – верника православља који поседује, али и негује божанске, христолике врлине. Рад садржи идентификована главна обележја педагогије Светог Саве која свој смисао тражи у бескрајном приближавању светости кроз напоре, подвиге, саограничења, молитвена расположења и веру у вечни живот, једном речју у христоликом начину живљења и њиме васпитања деце, младих и одраслих у духу обожења и православно-светосавског просветљења.Футуролошки посматрано, принципи православне педагогије за Светог Саву имали су за циљ оптималну реализацију имплицитних образовних, функционалних и васпитних задатака са жељом да се васпитањем негују особине попут човекољубивости, правдољубивости, истинољубивости, родољубивости и христољубивости које готово нестају у нашем времену.
Keywords: христоликост; принципи православне педагогије; педагогија Светог Саве