Валис: парадигма филдиковске стварности - Jakovljević, Mladen M. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2019)
Путовање протагонисте романа Валис Филипа К. Дика кроз различите личности, тачке у времену и стварности израста у свеобухватни покушај поимања себе и света креирањем хетероморфне космогоније. Било да је у питању дијагноза или увид у друге стварности, лудило и шизофренија у Валису постају средство дијагностиковања природе реалности пројектовањем микрокосмоса појединца на макрокосмос целокупног универзума и обрнуто. Одјеци Дикових претходних кључних дела присутни су у текстуалним пространствима Валиса једнако колико и његови у њима, показујући тако да је линија између лудила и здравог разума, као и она између стварности и халуцинације, не само танка и прозрачна него неретко и непостојећа. За разлику од оних који себе сматрају нормалнима, Дик се никада није устезао да се упусти у истраживање других стварности, како у животу тако и у свом стваралаштву, на шта блиске везе између њих јасно указују. Роман Валис најдиректније сажима Дикове наративне и искуствене механизме и у значајној мери доприноси разумевању његове књижевно-теоријске матрице, због чега се може сматрати кључним делом филдиковске онтолошке слагалице.