Место специјалних школа у инклузивном образовању - Nikolic, Gordana I.; Đorđić, Dejan M.; Kovačević, Jasmina M. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2019)
Улога школа за образовање ученика са сметњама у развоју различито се тумачи у контексту инклузивног образовања. Са једне стране, посматрају се као установе које у пуном обиму својим капацитетима могу и треба да подрже образовну и социјалну инклузију, док други приступ сматра да постојање тих школа представља неуспех процеса инклузије. Циљ овога рада је да се утврди улога ових школа и промене које су настале у њиховом раду од 2009. године, када је уведено инклузивно образовање у наш образовноваспитни систем. Узорком је обухваћено свих 48 школа за образовање ученика са сметњама у развоју на територији Републике Србије. За потребе истраживања, у Заводу за унапређивање васпитања и образовања, припремљен је упитник за прикупљање података из ових школа. Резултати су показали да није промењена мрежа ових установа, али да су се променили корисници на свим нивоима образовања и васпитања с обзиром на то да сада ове школе образују децу са различитим сметњама у развоју. Број дефектолога већи је у Београду и Војводини од осталог дела Србије (p<0,05), док је број дефектолога који пружају само подршку другим установама највећи у Војводини (p<0,05). Показатељи постигнућа ученика указују на то да 56,95% ученика усваја елементарна образовна постигнућа и животне вештине корисне у свакодневним активностима. Укључивање предшколске деце веће је у Војводини (М=6,83) и Београду (М=6,71) у односу на остатак Србије (М=3,37). Хоризонтална покретљивост показује 8,4 пута чешћи прелазак ученика из редовне у специјалну школу. Даљи правци истраживања у овој области могли би обухватити примену више различитих инструмената за процену приступа који подстичу рани развој ове деце ради њихове лакше проходности и према вртићима и основним школама, као и испитивање околности које би повећале проходност из специјалних у основне школе.