Психосоцијана клима и њен утицај на развој комуникационих компетенција ученика - Radojević, Tatjana S.; Kompirović, Tatjana P. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2018)
У центру активности школе, као темељној институцији образовног система, налази се ученик. Све што се планира, организује и реализује у васпитно-образовном раду посредно је или непосредно у функцији развоја и васпитања ученика. Најбољи резултати у развијању комуникационих компетенција ученика постижу се у планском, систематском, педагошко-дидактички осмишљеном и реализованом васпитно-образовном раду. Кроз наставу као најдоминантнији облик васпитно-образовног рада, ученицима се пружа могућност да учењем, вежбањем уз педагошку-стручну оспособљеност наставника и у адекватном психосоцијалном амбијенту своје комуникационе компетенције развију на вишем нивоу. Резултати многих педагошких и психолошких истраживања сугеришу да је комуникација наставник–ученик битан аспект квалитета васпитно-образовног рада, али и индикатор психосоцијалне климе у одељењу. Праћењем комуникације између наставника и ученика могуће је утврдити који је тип интерперсоналног одношења, односно психосоцијалне климе, доминантан у одељењу. Психосоцијалну климу у одељењу као један од услова за развој комуникационих компетенција ученика првенствено одређује наставник и његов васпитни стил. У раду се разматрају различити стилови вођења наставника (демократски, аутократски, анархични, пермисивни) и њихов утицај на развоју комуникационих компетенција ученика .