Још један осврт на футур у енглеском језику - Radovanović, Aleksandra M. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2018)
У линвгистичкој теорији велика је пажња посвећена питању да ли је граматичку категорију која указује на време које следи након садашњег тренутка оправдано називати глаголским временом. У том погледу, глагол will који учествује у образовању футура у енглеском језику одавно привлачи пажњу аутора који покушавају да одговоре на питање да ли је will обележивач глаголског времена или модалности, али се чини да коначни опште прихваћен одговор није понуђен. Стога смо се на овај глаголски облик поново осврнули и размотрили понуђене ставове уз употребу илустративних примера ексцерпираних из корпуса британског енглеског језика British National Corpus (BNC). У раду су размотрени најчешће навођени аргументи (концептуални аргумент, морфолошки критеријум, дијахронијски аргумент, плурализам средстава за изражавање будућности, полисемичност средстава и упаривање глагола will и would), као и становиште о футуру као неоспорном глаголском времену. Приказано је, међутим, да аргументи базирани на семантичким и формалним критеријумима, а посебно специфичан епистемички статус домена будућности, потврђују да футур у енглеском језику пре представља модалну категорију која је само један члан комплексног система и која поседује своје специфичне одлике које детерминишу употребу овог глаголског облика и тумачење исказа који га садржи.