Пословице и изреке у Сремчевом „Вукадину“ – заступљеност и функција - Sovrlić, Aleksandra N. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2018)
У овом раду настојали смо да обрадимо тему која у науци о књижевности досад није много испитивана. У науци су чувене бележнице Стевана Сремца и његова страст ка сакупљању ретких речи, израза, имена, топонима и народних умотворина. Зато је за анализу Сремчевог дела битан аспекат изучавања начина инкорпорирања тог прикупљеног језичког нематеријалног, културног блага из свих крајева у којима је боравио (Сента, Београд, Ниш), у његово литерарно стваралаштво. Изучавањем пословица и изрека у роману Вукадин Стевана Сремца у овом раду желели смо да укажемо на чињеницу да ова два краћа народна прозна облика неочекивано и у великој мери утичу на роман у свим његовим битним елементима: у осликавању и карактеризацији ликова, градњи хумора, оцртавању менталитета средине, у описима ситуација, коментарима појединих догађаја, а изнад свега у поентирању пишчевих замисли и идеја. Оне затим, у ширем контексту, сведоче о богатству српског народног језика и одлици нашег народа да се радо изражава путем ових форми, а такође сведочи о језичком и приповедачком мајсторству и знању Стевана Сремца, који је вешто и ненаметљиво уткао у ово прозно ткиво више од стотину и тридесет народних израза и пословица.