Петрарка – први модеран песник - Kostić, Tatjana T. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2016)
Франческо Петрарка је отац италијанске књижевности и хуманиста који је имао утицај на стварање нововековне културе. Живео је у времену мешања дискурса: хришћанске религије и хуманистичке филозофије. Стварао је на италијанском и латинском језику. Афирмацију је стекао Канцонијером, збирком на народном језику. Без Петраркиних латинских дела није могуће сагледати ни Канцонијер, ни дух времена чији је одраз била Петраркина поезија. Канцонијер не пева само о љубави према Лаури, збирка изражава сложенију, далекосежнију поруку у којој је сабрана идеолошка и морална криза новога века, што Петрарку осведочава као првог модерног песника. Популарност Петраркине поезије проширила се у читавој Европи и настао је феномен петраркизма. Касније, Петраркин утицај је очигледан у романтичарској и модерној књижевности (модерна и постмодерна). Петрарка је био први модеран песник јер је отворио тему односа човека и Бога. Петраркина поезија није само индивидуално искуство песника, то је универзално искуство нововековног човека који проживљава проблем помућене егзистенције и зато Канцонијер узбуђује људски дух и данас. Петрарка је изнео интимни лирски доживљај човека у потрази за смислом, човека који је са сигурношћу свестан једино своје коначности. Ово је постала константа која карактерише нововековну књижевности у разним раздобљима књижевне историје.