Особине личности и анксиозност у вези са вештачком интелигенцијом код просветних радника у Србији: посредничка улога отпорности, радног локуса контроле и синдрома сагоревања на раду - Davidović Rakić, Jelena I.; Popović, Emilija U.; Pavićević, Miljana S. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2025)
У контексту убрзаног технолошког напретка, посебно у области образовања, све израженија примена вештачке интелигенције отвара питање начина на који индивидуалне психолошке карактеристике утичу на доживљавање и регулацију анксиозности у вези са овим технолошким променама код наставног особља. Циљ овог истраживања био је да се испита да ли отпорност, радни локус контроле и синдром сагоревања на раду посредују у односу између особина личности и нивоа анксиозности у вези са вештачком интелигенцијом код просветних радника у Републици Србији. Истраживање је спроведено на узорку од 324 наставника и професора из основних и средњих школа. У истраживању су коришћени следећи инструменти: Десетоајтемски инвентар личности (TIPI–10) за процену димензија личности, Кратка скала резилијентности (BRS) за мерење отпорности, Спекторова скала радног локуса контроле (SWLC), Копенхашки инвентар сагоревања (CBI) за процену синдрома сагоревања и Скала анксиозности у вези са вештачком интелигенцијом (AIA). Резултати показују да особине личности имају ограничен директан утицај на анксиозност у вези са вештачком интелигенцијом. Неуротицизам доприноси вишим нивоима анксиозности индиректно, путем спољашњег радног локуса контроле и синдрома сагоревања на раду. Насупрот томе, савесност и отпорност делују заштитно, јер умањују синдром сагоревања и јачају унутрашњи радни локус контроле, који се показују као значајни предиктори ниже анксиозности у вези са вештачком интелигенцијом. Ови налази указују на значај јачања унутрашњих психолошких капацитета просветних радника у процесу прилагођавања условима образовног система који се непрестано и често непредвидиво мења.