Аутентични материјал у настави италијанског језика као страног: књижевност неореализма као дидактичко средство - Stanić, Tamara B.; Maksimović, Branislava D.; Badovinac, Jelena V. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2025)
Књижевни материјал који смо користили са студентима био је широк и разнолик, али је један од најцењенијих и најзанимљивијих, према мишљењу студената, био роман Ћоћара (La ciociara) Алберта Моравије. Овај роман је ремек-дело италијанског књижевног неореализма. Утврдили смо да интеграција најзначајнијих стилских елемената италијанског неореализма у процесу подучавања језика може бити моћно мотивационо средство. Неореализам, са својим нагласком на аутентичности, социјалној правди и сликом свакодневног живота, помаже студентима да се дубље повежу са језиком кроз реалистичне приче израженог емотивног набоја. Ова дела су посебно значајна јер нуде увид у друштвене, политичке и економске проблеме послератне Италије, често користећи реалистичне и документарне наративне технике. Изабрани књижевни одломак показао се, како за наставнике тако и за студенте, као драгоцен допринос побољшању језичких и културних вештина, омогућивши нам да осмислимо циљане наставне активности. Да бисмо истакли важност ове синергије, представићемо студију случаја засновану на конкретном наставном искуству, иако ограниченом на неколико пасуса, спроведеном у оквиру часова италијанског као страног језика (ЛС) на Филозофском факултету у Новом Саду (Србија). Захваљујући књижевности, студент долази у контакт са дискурсом који је богат емоцијама и подстицајним сликама, чије преплитање чини језички израз јединственим и непоновљивим, што значајно утиче на способност развијања богате и артикулисане усмене креативности. Коначно, књижевни текст, као аутентичан израз језика, уводи нас у културни модел једног народа, омогућавајући нам да га упознамо, разумемо и прихватимо. На тај начин, књижевност циљног језика постаје драгоцен алат за разумевање другог, чак и када је он перципиран као другачији и непознат. Укључивање књижевних текстова у образовне програме не само да поспешује учење италијанског језика већ и обогаћује образовно искуство, чинећи га ангажованијим и смисленијим.