Утицај родних разлика на језичку анксиозност наставника страних језика у Републици Србији - Marinković, Ivana M. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2025)
У раду су представљени резултати истраживања о утицају родних разлика на ниво језичке анксиозности наставника страних језика у Републици Србији. Истраживање је спроведено употребом онлајн упитника састављеног од постојећих скала језичке анксиозности наставника страних језика, у комбинацији са питањима демографског карактера и питањима отвореног типа. Упитник је дистрибуиран путем Фејсбук страница наставника страних језика у Републици Србији и обухватио је узорак од 331 испитаника. За анализу добијених квантитативних података коришћен је програмски пакет SPSS. Одговори испитаника на питања отвореног типа анализирани су техником анализе садржаја. Утврђено је да је код испитаника присутан умерен ниво језичке анксиозности, али и да већина испитаника није упозната са постојањем феномена познатог под називом „језичка анксиозност наставника страних језика”. У већини ситуација ниво језичке анксиозности је виши код наставница него код наставника, с тим што се статистички значајна разлика јавља у четири ситуације, којима је заједнички страх од усмене комуникације, могућих грешака и потенцијалне осуде окружења. Посматрано из угла социолингвистике и родних студија, поменута разлика постаје јаснија. Значајно већи број наставница него наставника страних језика у Републици Србији показује да је у нашем друштву изражена родна социјализација, према којој је ово занимање подесније за жене, што код њих појачава инструменталну мотивацију за учење језика и нереална очекивања у погледу достизања компетенције изворних говорника, услед чега њихово самопоуздање опада, а језичка анксиозност расте. Истовремено, наставничка професија подразумева константну усмену комуникацију, као врсту јавног говора, који је вековима био привилегија мушкараца, због чега се они осећају пријатније и слободније при комуникацији у јавности него жене. С друге стране, жене су наклоњеније приватним разговорима и сматрају да би им управо већа могућност обављања оваквих разговора помогла у превазилажењу проблема језичке анксиозности, док мушкарци излаз не виде у разговарању о проблему, већ у решавању проблема путем директног суочавања са његовим изворима.