Употреба и фреквентност арабизама у савременом турском језику - Vulović, Aleksandra M. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2025)
Сваки језик је током своје историје долазио у контакт с другим језицима, те је постојање страних елемената, најчешће на лексичком плану, неминован исход језичких укрштања. Турски је, са становишта лексикологије, богат језик, али као ни већина језика, он није чист језик, јер су у његовом лексичком фонду присутне многе позајмљенице. Ова појава представља последицу дуготрајне и мешовите језичке интерференције. Пролазећи кроз своје развојне фазе, турски је константно био у контакту с другим језицима, од којих је позајмљивао страну лексику, која је, упркос покрету језичког пуризма, опстала и још увек се употребљава у савременом турском. Међу тим одомаћеним страним речима преовлађују речи арапског порекла. Иако за многе арабизме у турском постоје еквиваленти, упоредо се користе и арапске, и турске речи. Користећи дијахронијски приступ, у овом раду ћемо најпре аргументовати појаву, а затим дескриптивном методом представити употребу и фреквентност арабизама у савременом турском језику.