„Сва мјеста једнако туђа“: компаративно читање "Беспућа" Вељка Милићевића и "Туђинца" Динка Шимуновића - Todorović, Sofija D. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2024)
Рад компаративно разматра два модернистичка романа јужнословенских књижевности, Туђинац (1911) Динка Шимуновића и Беспуће (1912) Вељка Милићевића, са акцентом на различитим манифестацијама феномена отуђености у поменутим романима. Посебна пажња посвећена је сагледавању главних јунака романа – Милићевићевог Гавре, односно Шимуновићевог Станка – као специфично обликованих фигура модернистичких апатрида. Рад анализира аспекте проблематичног идентитета, нестабилно осећање припадности и колебљиво порекло. Ове егзистенцијално „бездомне”, резигниране меланхолике одликује карактеристични вид раскорењености. Они се налазе негде на граничној позицији, између два света и без могућности да се (само)одреде, како у односу на родно тло (које остаје фактички, али не и „емотивни” завичај) тако ни у односу на друге просторе потенцијалног утемељења. У контексту завршнице романâ и својеврсне кружне структуре, мотив егзила појављује се као фингирано решење. У раду се дотичемо и питања отуђености у односу на сећања и властиту животну историју (будући да појединачне успомене не поседују димензију аутентичности, те делује као да не постоје изоловано), затим проблема немогућности стваралачке реализације интуитивне уметничке замисли естетски осетљивих јунака (која би могла бити простор упоришта), као и сложене дијалектике интерперсоналних релација (и, у вези са тим, трагике недовољности другог). Циљ рада је да, кроз паралелно сагледавање назначених семантичких слојева, понуди могућност компаративног читања романа Беспуће и Туђинац и укаже на сличности и особености модернистичког третмана неукорењеног јунака у јужнословенском књижевном контексту.