Анализа потреба у функцији енглеског језика струке: Студија случаја српских правних стручњака - Gajić, Tijana D. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2024)
Наставници енглеског језика за посебне намене неретко користе анализу потреба како би утврдили најважније потребе и/или захтеве својих студената и иденти- фиковали недостатке у контексту свих језичких вештина – писања, говорења, читања и слушања. Ова студија пружа увид у стање реалних потреба правних стручњака у Републици Србији у контексту језика струке. Рад настоји истражити ставове правних стручњака, попут адвоката, судија, професора, јавних бележника и дипломираних правника, према значају правног енглеског језика (енглеског за правне сврхе / енглеског језика за правнике). Сто један испитаник попунио је онлајн упитник с циљем идентификовања њихових реалних језичких потреба, утврђивања кључних недостатака у контексту језичких вештина и процене важности континуираног учења енглеског језика струке током студија права. Имајући у виду вишејезичну природу Европске уније, којој Србија тежи да се придружи, од велике је важности обезбедити правним стручњацима интердисциплинарно знање и језичке вештине како би се успешно прилагодили константним променама на тржишту рада. Значај језика струке у правној професији један је од главних разлога за спровођење овог истраживања, као и идентификовање реалних језичких потреба посленика правне струке у Републици Србији, те њихове перцепције о значају континуираног учења енглеског језика за правнике. Резултати истраживања показали су да посленици правне струке верују да се учење енглеског језика за правнике заснива на усвајању правне терминологије и симулацији стварних ситуација из адвокатских канцеларија, судница, пословних разговора и околности у Републици Србији, уместо читања и анализе текстова о правним праксама у Енглеској или САД. Такође, резултати недвосмислено указују на подручја којима је потребно посветити посебну пажњу при усавршавању енглеског језика правне струке: јавни наступи, развој вокабулара, писање правних текстова и телефонска комуникација. Ауторка ове студије се нада да ће резултати истраживања допринети јасном разумевању реалних језичких потреба правних стручњака, идентификацији кључних недостатака у језичким вештинама, процени важности континуираног учења, усмеравању на критичне области за усавршавање и наглашавању практичних аспеката наставе. Такође, студија се може схватити и као чврста основа за (ре)дизајнирање курикулума, наставних материјала и оцењивања у области енглеског језика за правнике у Републици Србији и шире.