Николај Павлович Игњатијев и Критски устанак (1866–1869) - Antić, Maja R. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2023)
Критски устанак (1866–1869) дио је ширег ослободилачког покрета хришћана који се јавио средином XIX вијека на Балкану и представља важну фазу у вишедеценијској борби Крићана за ослобођење од османске власти. У вријеме избијања устанка на Криту, Русија је била окренута ка унутрашњим реформама и њена балканска политика базирала се ка томе да очува status quo. У оквиру руске дипломатије, међутим, дјеловала је струја, блиска словенофилима, која је помагала националне покрете на Балкану и охрабривала њихове ослободилачке планове. Један од дипломата, близак словенофилима, био је и руски посланик у Константинопољу Н. П. Игњатијев, чија се дипломатија базирала на сарадњи са хришћанима у Турској, на плану њихове ослободилачке акције. С тим у вези, ширина његовог дипломатског дјеловања у свим питањима која су се тицала положаја хришћана наметала је закључак да није у сваком тренутку следио инструкције Владе у Петрограду. Између осталог, таква пракса руског посланика дошла је до изражаја и у односу према дешавањима на Криту између 1866. и 1869. године.