Социјална усамљеност, емоционална усамљеност и усамљеност у љубави као показатељи задовољства животом код адолесцената - Numanović, Almedina Š.; Smailović, Semrija Ć.; Mladenović, Željko J.; Murić, Nevzeta R. (Zbornik radova Filozofskog fakulteta u Prištini, 2023)
Примарни циљ нашег истраживања био је да испитамо утицај социјалне усамљености, емоционалне усамљености и усамљености у љубави на задовољство животом младих, са посебним уважавањем родних разлика. У истраживању је учествовало 200 средњошколаца (86 особа женског пола) из Новог Пазара, старости 15–19 година (M=16,76, SD=1,308). Подаци су прикупљени путем скале социјалне усамљености, емоционалне усамљености и усамљености у љубави (SSELL) као модификоване верзије Скале социјалне и емоционалне усамљености одраслих и Скале задовољства животом (LSS). Утврђен је статистички значајан утицај узраста учесника, материјалног статуса породице, усамљености у породици и усамљености у љубави на задовољство животом. Усамљеност у љубави је најбољи показатељ задовољства животом. Што је већа усамљеност у љубави, усамљеност у породици и материјални статус породице, то је задовољство животом мање. Налаз да материјални статус породице доприноси бољој социјализацији и вишем степену задовољства животом је контраинтуитиван, с обзиром на то да виши материјални статус породице подразумева нижи резултат задовољства животом. У моделу који предвиђа задовољство животом нема социјалне усамљености. Утврђене су полне разлике у погледу варијабли које утичу на задовољство животом код адолесцената. Највећи утицај на задовољство животом код мушкараца има усамљеност у љубави, док је код испитаница на првом месту усамљеност у породици, а затим усамљеност у љубави. Остале варијабле које се појављују у моделу у случају неподељеног узорка не појављују се у анализи у подузорцима према полу.