Merenje efikasnosti u logistici - Andrejić, Milan Milovan (Vojnotehnički glasnik / Military Technical Courier, 2013)
Dinamično tržište i promene u okruženju u velikoj meri utiču na funkcionisanje logističkih sistema. Logistički sistemi moraju realizovati aktivnosti i procese na efikasan način. U radu se analiziraju različiti aspekti merenja efikasnosti u logistici i predlažu odgovarajući modeli merenja. Merenje efikasnosti u logistici predstavlja kompleksan proces koji zahteva sagledavanje svih podsistema, procesa i aktivnosti, kao i uticaja različitih finansijskih, operativnih, ekoloških, kvalitativnih i drugih faktora. Predloženi modeli bazirani su na Data Envelopment Analysis metodi. Oni mogu pomoći menadžerima u procesu odlučivanja i sprovođenja korektivnih akcija. Analizom rezultata testiranih modela potvrđen je značaj izbora ulaznih i izlaznih veličina. Uvod Savremeno poslovanje prvenstveno podrazumeva izrazito zahtevnu tržišnu borbu, bez obzira na to da li se radi o proizvodnji ili pružanju usluga u bilo kojoj grani industrije. Postupak merenja efikasnosti u proizvodnim kompanijama u velikoj meri se razlikuje od postupka merenja efikasnosti u uslužnim kompanijama. Za proizvodnju materijalnog proizvoda koriste se materijali, sirovine i komponente od kojih u proizvodnom procesu nastaje finalni proizvod. Opipljivost i laka merljivost finalnog proizvoda, kao i upotrebljenih resursa, u velikoj meri olakšavaju merenje efikasnosti proizvodnih procesa. Nasuprot tome, kod uslužnih kompanija finalni proizvod je realizovana usluga koja je po svojoj prirodi prolaznog karaktera, neopipljiva i kvantitativno nemerljiva, za čiju upotrebu se angažuju različiti, često teško merljivi resursi, kao što su prostor, vreme i angažovana radna snaga. Proizvod logističkih kompanija, kao tipičnih uslužnih kompanija, najčešće su transportne, skladišne, pretovarno-manipulativne, špediterske i druge usluge, u čijoj realizaciji se angažuju različiti resursi, kao što su transportna i pretovarno- manipulativna sredstva, skladišni prostor, vreme, radna snaga, itd. čiju upotrebu nije jednostavno izmeriti. Dodatni problem merenja efikasnosti u logistici predstavlja kompleksnost, integrisanost i međusobna uslovljenost, kako angažovanih resursa, tako i realizovanih usluga. Aspekti merenja efikasnosti u logistici Sa vremenskog aspekta razlikuje se merenje efikasnosti na strateškom, taktičkom i operativnom nivou. Sa aspekta nivoa merenja efikasnosti moguće je razlikovati: efikasnost aktivnosti, efikasnost procesa, efikasnost podsistema, efikasnost sistema i efikasnost lanca. Kada je reč o merenju i praćenju efikasnosti logističkih mreža, lanaca, sistema, procesa i aktivnosti moguće je razlikovati efikasnost direktnih i povratnih logističkih tokova. Osim praćenja i merenja efikasnosti u logističkim sistemima (špedicije, logistički centri, distributivni centri, skladišta itd...) neophodno je analizirati efikasnost logističkih aktivnosti i procesa u sistemima čija osnovna funkcija nije pružanje logističkih usluga (trgovinski lanci, zdravstvene ustanove itd.). Za uspešno merenje efikasnosti u logistici neophodno je sagledati veliki broj ulaza i izlaza koji su po svojoj prirodi raznorodni (finansijski, tehnički, ekološki, energetski, socijalni itd.) i izražavaju se u različitim mernim jedinicama. U tom smislu moguće je meriti energetsku, ekološku, troškovnu i druge tipove efikasnosti u logistici. Sa druge strane, često je neophodno sagledati pomenute aspekte i definisati jedinstvenu meru efikasnosti. Modeli merenja efikasnosti u logistici Za procenu efikasnosti distributivnih centara (DC) dugo su korišćeni „single ratio” pokazatelji, kao što su iskorišćenost opreme i produktivnost radne snage. S obzirom na to da pomenuti izmeritelji nisu najbolji pokazatelji efikasnosti, u (Min, Joo, 2006, pp. 259-65) ističu da se veliki broj autora zalaže za upotrebu Data Envelopment Analysis (DEA) metode. DEA metoda predstavlja jedan od najšire korišćenih alata za merenje efikasnosti. U oblasti logistike DEA metoda se najčešće koristi za procenu efikasnosti 3PL (Third Party Logistics) provajdera, kako iz perspektive provajdera (Min, Joo, 2006, pp. 259-65), tako i iz perspektive korisnika. U (Zhou, et al, 2008, pp. 262-279), uz pomoć DEA metode, pokušavaju da definišu benčmark vrednosti performansi za 3PL provajdere u Kini. Manji broj radova odnosi se na procenu efikasnosti DC i skladišta. Tako u (Ross, Droge, 2002, pp. 19-32) istražuju efikasnost 102 DC, kao delova kompleksnih lanaca snabdevanja i promenu te efikasnosti u vremenu. Metoda je višestruko primenjivana za merenje efikasnosti u lancima snabdevanja (Cook, et al, 2010, pp. 423-430). Merenje efikasnosti u lancima snabdevanja Iz perspektive DEA metode, kao najčešće korišćene metode za merenje efikasnosti višefaznih procesa, postoji veliki broj modela i metoda koje se direktno ili uz izvesne modifikacije mogu primeniti na lance snabdevanja. U ovom radu izrađen je pregled DEA modela za merenje efikasnosti lanaca snabdevanja. Prema (Cook, et al, 2010, pp. 423-430) pomenuti modeli mogu se klasifikovati u četiri grupe: • standardni DEA modeli; • modeli dekompozicije efikasnosti; • mrežni DEA modeli; • modeli bazirani na teoriji igara. Merenje efikasnosti logističkih sistema i podsistema Distributivni centri predstavljaju kompleksne sisteme sa velikim brojem međusobno povezanih podsistema, procesa i aktivnosti. Radi održavanja konkurentnosti, oni moraju pratiti i meriti efikasnost, ali i definisati odgovarajuće korektivne akcije, ukoliko je to potrebno. Pred menadžerima i zaposlenima u ovakvim sistemima postavlja se više različitih zadataka koji su uglavnom vezani za određivanje optimalne količine resursa (ulaza) za realizovanje određenog broja isporuka, odgovarajućeg nivoa kvaliteta. Pored DC kao sistema u radu su detaljnije analizirana i dva osnovna podsistema i to transportni i skladišni podsistem. Bez obzira na jaku povezanost ovi podsistemi imaju različite ciljeve, u određenim slučajevima i konfliktne. Kao i DC i podsistemi teže maksimizaciji efikasnosti. U tom smislu menadžeri DC moraju istovremeno voditi računa o efikasnosti DC, kao sistema, ali i njegovih podsistema. U radu je analizirana efikasnost 20 DC i njegovih transportnih i skladišnih podsistema. Skup posmatranih DC može se smatrati homogenim s obzirom na to da DC posluju na isti način i pod istim uslovima. Procena efikasnosti sprovedena je primenom CCR DEA i Multiple Objective Data Envelopment Analysis (MODEA) pristupa. Primenom MODEA pristupa dobija se svega 15% efikasnih DC, dok se CCR pristupom dobija čak 45% efikasnih DC. Ovakvi rezultati mogu se objasniti činjenicom da CCR model ne razmatra efikasnost podsistema u DC. Sa druge strane, prema MODEA pristupu (Kilibarda, et al, 2011, pp. 996-1010) DC je efikasan ako su i transportni i skladišni podsistem efikasni. Merenje efikasnosti skladišta hladnjača Energetski efikasna skladišta i distributivni centri sastavni su delovi strategije lanca snabdevanja, posebno danas u konkurentnoj globalnoj ekonomiji. U situaciji povećanja potrošnje energije i rasta troškova energije, energetska efikasnost postaje sve važnija. Potreba za merenjem i praćenjem energetske efikasnosti postaje nužnost. Pet ulaznih i dve izlazne veličine korišćene su za procenu efikasnosti 15 skladišta hladnjača. Ulazne veličine korišćene u ovom modelu su: veličina objekta, iskorišćenost objekta, potrošnja energije, ostali energetski troškovi (naftni derivati, gas, voda itd.). Izlazne veličine, razmatrane u predloženom modelu, jesu: uspešno realizovane usluge i stepen kvarenja robe. Analizom rezultata zaključeno je da efikasnost skladišta hladnjača u velikoj meri zavisi od menadžmenta, tehnološke razvijenosti i odgovornosti zaposlenih, a mnogo manje od spoljnih faktora (Andrejić, et al, 2011, pp. 313-319). Zaključak Merenje i praćenje efikasnosti u logistici jedan je od presudnih faktora uspeha na tržištu. Osnovni cilj ovog rada je pregled modela merenja efikasnosti. U radu se opisuju različiti aspekti merenja efikasnosti u logistici, od kojih su osnovni: efikasnost aktivnosti, efikasnost procesa, efikasnost podsistema, efikasnost sistema i efikasnost lanca snabdevanja. Rad detaljnije opisuje osnovne probleme i modele za merenje efikasnosti u pojedinim oblastima. Testovi i rezultati modela pokazuju izuzetan značaj izbora ulaznih i izlaznih promenljivih.