Analiza simetričnosti konfiguracije Willis-ovog prstena na seriji obdukovanih tela umrlih osoba - Stojanović, Nebojša N; Stefanović, Ivica; Kostić, Aleksandar; Mitić, Radisav; Radisavljević, Miša; Stojanov, Dragan; Petrović, Sladjana (Vojnosanitetski pregled, 2015)
Uvod/Cilj. Formiranje konfiguracije mreže krvnih sudova u bazi mozga i međusobno povezivanje krvnih sudova tokom embriogeneze direktno je povezano sa poligenetskim razvojem mozga i njegovih struktura. Konfiguracija krvnog suda u bazi mozga u obliku prstena ili šestougla ima direktnu vezu sa potrebama perfuzije određenih delova mozga tokom njegove primarne diferencijacije. Cilj rada bio je utvrđivanje učestalosti odgovarajućih konfiguracija krvnih sudova na bazi mozga i sagledavanje prisustva njihove simetričnosti ili asimetričnosti. Metode. Analiza krvnih sudova na bazi mozga vršena je na obdukovanim ispitanicima. Posmatran je prednji segment Willis-ovog prstena koji su činili a. carotis interna (ICA) (C1-ICA) iznad a. communicans posterior (PcoA), A1-ACA (ACA/a. cerebri ant./ od račve a. carotis interna do a. communicans anterior) i sama a. communicans interna (AcoA), i zadnji segment koji su činile a. communicans posterior (PcoA) (PCA)/ a. cererbi posterior/ i (P1-PCA) od račve a. basilaris (AB) do a. communicans posterior (PcoA). Radi grupisanja dobijenih nalaza, formirano je četiri osnovna tipa konfiguracija Willis-ovog prstena, na osnovu prisustva njegove simetričnosti ili asimetričnosti: tip A – simetričan Willis-ov prsten, tip B – asimetričan Willis-ov prsten zbog hipoplazije A1-ACA jedne strane; tip C – simetričan Willis-ov prsten sa bilateralnim simetričnim promenama na PcoA i tip D – asimetrični Willis-ov prsten zbog asimetričnih promena na PcoA. Rezultati. Obdukcija je izvršena na 56 umrlih osoba. Kod 41 (73,2%) ustanovljena je simetrična konfiguracija Willis-ovog prstena, od toga tip A bio je zastuljen kod 27(48,2%), a tip C kod 14 (25%) umrlih osoba. Zastupljenost asimetrične konfiguracije ustanovljena je kod 15 (26,8%) umrlih, od toga tip B bio je zastupljen kod 9 (16%), a tip D kod 6 (10,8%) umrlih osoba. Grupa sa simetričnim Wills-ovim prstenom (73,2%) nije bila sa homogenim nalazom koji bi se uklopio u šematski prikaz simetričnih Willis-ovih prstenova tipa A i tipa C. U tu grupu, takozvane uslovno simetrične konfiguracije, bilo je svrstano 17 (30,4%) nalaza. Tip B (16%) u svim slučajevima bio je sa jednostrano smanjenim prečnikom A1 i hiperlazijom AcoA. Zaključak. Prisustvo 26,8% asimetričnih konfiguracija Willis-ovog prstena, što je više od jedne četvrtine, ukazuje da asimetrične konfiguracije ne predstavljaju patološku formu povezivanja krvnih sudova na bazi mozga, već jedan vid njene adaptacije. Formiranjem osnovnih tipova konfiguracije Willis-ovog prstena, možemo uočiti sklonost odgovarajućeg tipa ka hemodinamskim poremećajima i češćem formiranju patoloških promena na mestima smanjene rezistencije.
Keywords: circle of willis||; ||vilisov arterijski prsten; cerebrovascular circulation||; ||cerebrovaskularna cirkulacija; neuroanatomy||; ||neouroanatomija