Modeli za procenu rizika obolevanja od melanoma - Nikolić, Jelena; Lončar-Turukalo, Tatjana; Sladojević, Srdjan; Marinković, Marija; Janjić, Zlata (Vojnosanitetski pregled, 2014)
Uvod/Cilj. Nedostatak efikasne terapije za kasni stadijum melanoma upućuje na značaj preventivnih mera i praćenja (testiranja) populacije pod rizikom. Izdvajanje osoba pod visokim rizikom trebalo bi da omogući ciljano ispitivanje i dalje praćenje osoba koje bi imale najviše koristi od toga. Cilj ove studije bio je da identifikuje najznačajnije faktore rizika od melanoma u našoj populaciji i napravi modele za procenu rizika. Metode. Ova anamenestička studija uključila je 697 ispitanika (341 bolesnik operisan zbog melanoma i 356 ispitanika kontrolne grupe) koji su bili pregledani i intervjuisani o faktorima rizika od melanoma. Nakon univarijantnog poređenja grupa urađena su dva prognostička modela bazirana na statistički značajnim faktorima rizika: model logističke regresije (LR) i alternativno stablo odlučivanja (ADT). Oba modela su procenjena i utvrđena je njihova tačnost u proceni rizika od obolevanja od melanoma. Procena slaganja modela sa podacima za model LR urađena je pomoću Hosmer-Lemeshow testa, dok je za ADT korišćena desetostruka unakrsna procena. Za oba modela data je procena senzitivnosti, specifičnosti, tačnosti i AUC. Rezultati. Logistička regresija ukazuje na značajnost sledećih faktora rizika za melanom: korišćenje solarijuma (OR = 4,018; 95% CI 1,724–9,366 za osobe koje ponekad koriste solarijum), solarno oštećenje kože (OR = 8,274; 95% CI 2,661–25,730 za osobe sa teškim znacima oštećenja kože), boja kose (OR = 3,222; 95% CI 1,984–5,231 za svetlo braon/plavu kosu), ukupan broj mladeža (više od 100 mladeža karakteriše OR = 3.57 95% CI 1,427-8,931), broj displastičnih mladeža (od 1 do 10 displastičnih mladeža OR je bio 2.672, 95% CI 1,572-4,540; za više od 10 displastičnih mladeža OR je bio 6.487; 5% CI 1,993–21,119), fototip kože po Fitzpatricku i kongenitalni mladeži. Crvena kosa, fototip I i veliki kongenitalni mladeži bili su prisutni samo u grupi melanoma te su zato i pokazali visoku značajnost u predviđanju rizika. Procenat ispravno klasifikovanih osoba u modelu LR bio je 74,9%, senzitivnost 71%, specifičnost 78,7% i AUC 0,805. Za stablo odlučivanja procenat ispravno klasifikovanih osoba bio je 71,9%, senzitivnost 71,9%, specifičnost 79,4% i AUC 0,808. Zaključak. Primena različitih modela za procenu rizika obolevanja od melanoma treba lekarima da pruži efikasno, jednostavno i standarizovano sredstvo za testiranje rizika. Predloženi modeli nude brzo otkrivanje osoba pod visokim rizikom, transparentan algoritam odlučivanja i identifikovanja u realnom vremenu, pogodan za kliničku praksu. Dalja poboljšanja moguća su sa porastom baze podataka o obolelima, što će omogućiti ne samo poboljšanje tačnosti predloženih modela već i primenu naprednijih algoritama mašinskog učenja.
Keywords: melanoma||; ||melanom; risk factors||; ||faktori rizika; factor analysis; statistical||; ||testovi; prognostička vrednost; predictive value of tests||; ||statistička analiza faktora