Faktori pušenja i prestanka pušenja među zdravstvenim radnicima u Srbiji: rezultati studije preseka - Krstev, Srmena; Marinković, Jelena; Simić, Snežana; Jovićević, Ana; Marković - Denić, Ljiljana (Vojnosanitetski pregled, 2014)
Uvod/Cilj. Zbog visoke prevalencije pušenja u Srbiji (34% odraslih; 38% muškarci, 30% žene) i vodeće uloge zdravstvenih radnika u prevenciji i odvikavanju od pušenja, sprovedena je studija preseka na reprezentativnom uzorku zdravstvenih radnika u Srbiji Cilj rada bio je utvrđivanje faktora pušenja i prestanka pušenja među zdravstvenim radnicima pre stupanja na snagu zakona koji je zabranio pušenjem na javnim i radnim mestima, 2010. godine. Metode. Za studiju je izabran reprezentativni uzorak od 3 084 lekara i medicinskih sestara iz 4 vrste zdravstvenih ustanova u Srbiji. U istraživanju je učestvovalo 2 282 zdravstvenih radnika (stopa odaziva 74,0%). Korišćen je struktuirani upitnik koji su ispitanici sami popunjavali. Korišćene su standardne statističke metode za računanje stopa prevalencije i multivarijantna logistička regresija za procenu nezavisnih prediktora pušenja i prestanka pušenja. Rizik je izračunat kao unakrsni odnos (UO) koji predstavlja približnu vrednost relativnog rizika izloženih osoba sa 95% intervalima poverenja (95% IP). Rezultati. Rezultati su pokazali visoku prevalenciju pušenja (38,0%), sličnu među muškarcima (37,6%) i ženama (37,8%) (p = 0,138), višu među medicinskim sestrama (41,7%) nego lekarima (29,1%) (p = 0,000),  kod zaposlenih u opštim bolnicama (42,6%) i zavodima za javno zdravlje (43,8%) (p = 0,000). Rizik da se bude pušač bilo kad u životu ili trenutno značajno je bio povišen kod medicinskih sestara (UO = 1,75, 95% IP 1,42–2,14 i UO = 1,91, 95% IP = 1,52–2,40), kod zaposlenih u opštim bolnicama (UO = 1,37, 95% IP 1,09–1,73, i UO = 1,40, 95% IP 1,09–1,79) i kod ispitnika koji su lošije procenili svoje zdravlje (UO = 1,15, 95% IP 1,02–1,30; i UO = 1,17, 95% IP 1,02–1,34). Namera da se prekine s pušenjem ili da se smanji broj popušenih cigareta bili su češći kod žena (UO = 1,51, 95% IP 1,01–2,27) i kod ispitanika koji su lošije procenili svoje zdravlje (UO = 1,74, 95% IP 1,39–2,18). Zaključak. Visoka zastupljenost pušenja među zdravstvenim radnicima predstavlja prepreku za punu primenu zakona u zdravstvenim ustanovama u Srbiji. Potrebno je sprovoditi programe odvikavanja od pušenja na radnim mestima, metode odvikavanja od pušenja uključiti u program redovnih studija zdravstvene struke, a uprave zdravstvenih ustanova trebalo bi da  efikasnije sprovode zakon.
Keywords: smoking||; ||pušenje; smoking cessation||; prestanak; prevalence||; ||prevalenca; physicians||; ||lekari; nurses||; ||medicinski tehničari; health||; ||zdravlje; legislation||; ||zakonodavstvo