Oštrina vida i anatomski ishodi lečenja intravitrealnim afliberceptom kod bolesnika koji imaju centralni dijabetični edem makule – retrospektivna longitudinalna kohortna studija - Todorović, Ivana; Jakšić, Vesna; Stamenković, Miroslav; Žorić, Lepša; Vučković, Bojana; Trajković, Biljana (Vojnosanitetski pregled, 2026)
Uvod/Cilj. Dijabetesni edem makule koji zahvata centar makule (center-involved diabetic macular edema – CI-DME) jedan je od glavnih uzroka gubitka vida kod obolelih od dijabetesa melitusa, a karakteriše ga zadebljanje mrežnjače (1 mm) u centralnoj zoni fovee. Intravitrealni lekovi koji inhibiraju faktor rasta vaskularnog endotela (anti-vascular endothelial growth factor – anti-VEGF), kao što je aflibercept, široko se koriste za lečenje edema mrežnjače i poboljšanje ishoda vidnih funkcija. Cilj rada bio je da se procene anatomske i funkcionalne promene mrežnjače nakon intravitrealne primene aflibercepta kod obolelih od CI-DME. Metode. Retrospektivnom longitudinalnom kohortnom studijom obuhvaćeno je 70 očiju kod 50 bolesnika koji su imali CI-DME, potvrđen pomoću optical coherence tomography – OCT [sa centralnom debljinom fovee ≥ 350 µm i najbolje korigovanom vidnom oštrinom (best-corrected visual acuity – BCVA) ≥ 0,6 po Snellen-u], lečenih primenom tri mesečne injekcije aflibercepta. BCVA, centralna debljina fovee (central foveal thickness – CFT) i makularni volumen (MV) mereni su na početku tretmana i nakon 1, 3 i 6 meseci pomoću Optovue RTVue XR OCT uređaja. Rezultati. Prosečna starost bolesnika iznosila je 64,63 ± 7,79 godina. Hipertenzija je bila najčešća pridružena bolest (72,0%). Tokom šestomesečnog praćenja zabeleženo je značajno smanjenje prosečne vrednosti CFT (sa 459,00 µm na 379,92 µm, p < 0,001) i MV (sa 9,05 mm³ na 8,44 mm³, p < 0,001). Iako je pokazano blago poboljšanje rezultata BCVA, ono nije dostiglo statističku značajnost. Anatomska poboljšanja bila su u skladu sa inhibicijom VEGF-A i faktora rasta posteljice dejstvom aflibercepta, čime je smanjena vaskularna permeabilnost. Zaključak. Intravitrealna primena aflibercepta značajno smanjuje debljinu i MV mrežnjače kod obolelih od CI-DME, potvrđujući njegovu anatomsku efikasnost. Funkcionalno poboljšanje vida bilo je ograničeno, verovatno zbog hroničnog oštećenja mrežnjače. Da bi se razjasnio uticaj intravitrealno primenjenog aflibercepta na ishode vidnih funkcija, potrebne su dugotrajnije studije koje uključuju veći broj bolesnika.