Faktori povezani sa sindromom sagorevanja kod lekara: komparativna analiza - Stojanović, Marko; Rančić, Nataša; Stojanović, Miodrag (Vojnosanitetski pregled, 2025)
(p < 0,001), zatim kod onih na rukovodećim pozicijama (p = 0,031), kod lekara sa dodatnim angažovanjem u privatnoj praksi (p = 0,019), onih sa više od dva dežurstva nedeljno (p = 0,008), kao i kod lekara koji su ocenili da im je najveće opterećenje na poslu veliki broj pacijenata tokom radnog dana (p < 0,001). Značajno povećanje u vrednostima subskale depersonalizacije (DP) bilo je povezano sa životnim dobom iznad 53,5 godina, dodatnim angažovanjem u privatnoj praksi (p = 0,015), radom u smenama (p = 0,049), kao i kod lekara koji su procenili da im je najveće opterećenje na poslu bio veliki broj pacijenata tokom radnog dana (p < 0,001). Značajno povećanje vrednosti subskale ličnog postignuća primećeno je među lekarima na rukovodećim pozicijama (p = 0,004). Najviši procenat lekara iz tercijarnih zdravstvenih ustanova imao je visoke vrednosti EE i niske vrednosti ličnog postignuća, dok je najviši procenat lekara iz primarnih zdravstvenih ustanova imao visoke vrednosti DP. Zaključak. Lekari u zdravstvenim ustanovama u JIS imaju srednji stepen BS. Potrebna su dodatna istraživanja BS i faktora koji doprinose njegovom nastanku, kao i preduzimanje odgovarajućih preventivnih i korektivnih mera na svakom od tri nivoa zdravstvene zaštite.