НИЧЕОВА ПОЛИТИЧКА ФИЛОЗОФИЈА КАО ДУХОВНИ ОДГОВОР НА СТРЕМЉЕЊА МОДЕРНОСТИ - Dokić, Marija (Srpska politička misao, 2025)
Централна тема овог рада је скривена теза Ничеове филозофске поеме „Тако је говорио Заратустра”, којој се приступа из аспекта, не само њене неупитне филозофске и књижевне вредности, већ и проучавајући шифроване елементе који говоре о будућности политичке позорнице, као и о његовим упутствима за исту. Ниче можда није желео да га сви разумеју и воле, али је онима који су имали слуха за његову мисао, оставио смернице за будућност какву је он сматрао светлом, а која се темељи на његовој основној појмовности превредновања свих вредности, и у том смислу је апсолутно (над)политички обојена. Његов нихилизам овом приликом је уступио месту светлу наде, коју је у том погледу појмовности делио са Хегелом, а који кроз своју личну метафору такође говори о доласку новог система, и предиспозицијама за ничеанског натчовека. Управо из тог разлога, основни део рада биће посвећен његовом поређењу са Хегелом, те Хегеловим посматрањем историјске позорнице као светла историјске стварности у којој се, као под рефлекторима, испољава светско-историјски дух, који је за Ничеа нико други до сам натчовек, а који на свом путу остварења мора пронаћи начин да превазиђе три аспекта испољавања духа, и да на тај начин потврди себе кроз самопревазилажење, и аутоматски, како би то Хегел изразио, негацијом поларитета дође до сопствене самопотврде кроз време. Она потом постаје и потврда историјске стварности и друштва као таквог. Одлука натчовека (п)остаје одлука целине, која проналази свој начин да се, као таква, транскрибује и испољи кроз време.
Keywords: Ниче; натчовек; Хегел; историјска свест; идеја; Европа