Црква у Великој Плани - Ивановић, Дарко (Sabornost - Teološki godišnjak, 2012)
Од почетка XIX века до данас Велика Плана је имала 22 свештеника, вредних и поштованих пароха, и по некад, повремено по неког ђакона. Раније су Плањани одлазили на Свету литургију у некадашњу цркву изнад Бугарије, на старом путу за Радовање, коју су Турци 1813. порушили до темеља. Тада је и Копорин био у рушевинама. Црква брвнара Покајница, подигнута 1818. године, била је храм за неколико парохија, међу њима и за великопланску, чији су мештани најдуже у њу одлазили, све до изградње садашње цркве (1951). Првих пет великоплањанских свештеника (Вучко, Василије, Марјан, Миливоје и Милош) били су чланови велике свештеничке породице Поповић из Старог Села (до 1937. године назив Стари Аџибеговац), која је у четири генерације дала још два свештеника за друге парохије, Михаила и Милана. Први међу њима, Вучко Поповић, обавио је опело на сахрани убијеног Карађорђа Петровића, српског вожда из Првог устанка (1817). Милош Сретеновић (Поповић) први се настанио у Великој Плани. Од осталих свештеника треба издвојити проту Богдана Тодоровића, Староселца, који је највише учинио за изградњу Цркве Светих апостола Вартоломеја и Варнаве. Рад се састоји из два дела, летописног и лексиконског. У лексикону су приказане биографије великоплањанских свештеника, сврстаних хронолошким редом.