БЕЗБЕДНОСНА САРАДЊА ЕВРОПСКЕ УНИЈЕ И РЕПУБЛИКЕ ТУРСКЕ - Tučić, Boris; Dragišić, Radmila (POLITEIA, 2024)
У теоријском оквиру науке о међународним односима уз одабране научне методе попут анализе садржаја, аналитичке, компаративне и индуктивне методе, у раду се анализира безбедносна сарадња Европске уније и Републике Турске. При томе, предметна анализа реализује се на два основна нивоа: први је посвећен позицији Турске, као једног од, бар номинално, стратешких безбедносних партнера Европске уније у релевантним безбедносним структурама европске организације, да би у другом биле сагледане позиције Анкаре и Брисела по неким од најрелевантнијих актуелних питања међународних односа те регионалне и глобалне безбедности, као и генерални контекст који, по правилу, прилично удаљене ставове једне и друге стране свеобухватно детерминише. Један од основних закључака који имплицира из спроведене анализе подразумева огроман неискориштени потенцијал међусобне безбедносне сарадње, који је индукован како из међусобних идентитетских и вредносних различитости те историјски акумулираних неслагања Турске са појединим чланицама Уније, тако и из погрешних покушаја Брисела да односе са Турском, као регионалном силом, позиционира у оквирима у којима је реализован процес „европеизације” неких других земаља, потпуно другачијих потенцијала и значаја, али и геополитичког положаја, те историјског и политичког наслеђа. Као резултат, данашњи односи Анкаре и Брисела на неупоредиво су нижем нивоу него што би, уважавајући њихове потенцијале, требало да буду, а што се, у коначници, негативно манифестује и кроз редуковану улогу Турске у заштити безбедности европског континента.
Keywords: Турска; Европска унија; ЗСБП; ЗБОП; украјински конфликт; рат у појасу Газе