КАДА ДОМ ПОСТАНЕ БОЈИШТЕ – ФЕМИЦИД И НАЦИОНАЛНА БЕЗБЕДНОСТ РЕПУБЛИКЕ СРБИЈЕ - Topalović, Milica; Kolarski, Ljiljana (Politika nacionalne bezbednosti, 2024)
Фемицид се, као најекстремнији облик родно заснованог насиља, у последњим годинама у Републици Србији издваја као посебан друштвени и безбедносни проблем. Статистички подаци говоре у прилог томе да је у десетогодишњем периоду више од три стотине жена убијено од стране чланова домаћинстава супротног пола, од чека је преко стотину употребом ватреног оружја. Иако Стратегија националне безбедности Републике Србије не препознаје конкретно феномен фемицида као изазов, ризик или претњу националној безбедности, интерпретативним приступом се оваква тврдња може релативизовати из најмање два разлога. Први проистиче из значаја који је у Стратегији намењен људској безбедности, тј. очувању и здравствене безбедности група и појединаца, где се фемицид и те како може уврстити. Други проистиче из значаја социјалне политике за националну безбедност где се посебна пажња посвећује повећању наталитета, демографској структури и заштити породице, која, у контексту фемицида, постаје место бојишта, а не уточиште. Семиотичком анализом садржаја стратешких докумената, уз употребу квантитативних података о фемициду у Србији, рад тежи да превазиђе сагледавање фемицида као безбедносног проблема, односно да од стране мушкараца усмерену тежњу да се повреди, уништи или казни жена, представи као ризик националној безбедности. Посебан део рада биће посвећен позитивној корелацији између доступности ватреног оружја и стопе фемицида у Републици Србији, као и упоредној анализи статистике и искустава других држава које бележе неславни тренд повећања броја фемицида.
Keywords: фемицид; национална безбедност; безбедносни изазови ризици и претње; породично-партнерски односи; ватрено оружје; родно засновано насиље