Preliminarna ispitivanja antibaktericidnog delovanja etarskih ulja na ekonomski značajne fitopatogene bakterije - Popović, Tatjana; Milićević, Zoran; Oro, Violeta; Kostić, Igor; Radović, Vesela; Jelušić, Aleksandra; Krnjajić, Slobodan (Pesticides and Phytomedicine / Pesticidi i fitomedicina, 2018)
Brojna naučna istraživanja širom sveta potvrđuju da je poljoprivreda u 21. veku posebno osetljiva na klimatske promene koje su uzrok širenja fitopatogenih bakterija. Stoga je jasna hitna potreba za ublažavanjem ovog rizika u poljoprivrednoj proizvodnji (u konvencionalnoj i organskoj poljoprivredi). Cilj ovog rada je određivanje antibakterijske aktivnosti 30 etarskih ulja prema tri ekonomski značajne fitopatogene bakterije, Erwinia amylovora, Xanthomonas campestris pv. campestris i Pseudomonas syringae pv. syringae. Istraživanja su vršena u in vitro uslovima, korišćenjem agar-difuzne metode. Etarska ulja pravog cimeta (od lista i kore), origana, zatim karanfilića i palmaroze, su pokazala antibakterijsku aktivnost prema testiranim sojevima bakterija, ostvarujući zone inhibicije maksimum prečnika 35 mm dobijene u slučaju E. amylovora i X. campestris pv. campestris (visoko osetljiva reakcija), a u slučaju P. syringae pv. syringae manju, od 18.25-26.25 mm (osetljiva do vrlo osetljiva reakcija). Maksimalni prečnik inhibicione zone (35 mm) je takođe dobijen primenom ulja bosiljka i pitome nane prema E. amylovora i ruzmarina, eukaliptusa i ravensare prema X. campestris pv. campestris. Kod P. syringae pv. syringae ni u jednom slučaju primene ulja nije postignut maksimalan prečnik inhibicije od 35 mm, na osnovu čega je ova bakterija svrstana kao slabije osetljiva. Etarska ulja limun trave, anisa, ilang-ilanga, evropske jele, limuna, planinskog bora, lovora i belog bora su rezultirala osetljivom reakcijom testiranih sojeva bakterija. Pitoma nana, čurukot, tamjan, begramot, kleka, gorka pomorandža i nim su izazvali varijabilnu reakciju, od potpune inhibicije, do slabe ili čak i bez inhibicije. Slaba aktivnost je ostvarena kod niaoulija i atlaskog kedra. Sve tri testirane bakterije nisu pokazale reakciju prema virdžinijskoj kleki, pačuliju, sandalovini i đumbiru. Rezultati dobijeni u ovom radu daju osnovu za dalja istraživanja in vivo, sa svrhom razvoja “prirodnih pesticida” koji se mogu primeniti za suzbijanje fitopatogenih bakterija, čime se daje značajan doprinos u smanjenju gubitaka prinosa u poljoprivredi i održivom razvoju.