(НЕ)УСПЕХ НЕМАЧКЕ У СПРОВОЂЕЊУ АМЕРИЧКЕ СТРАТЕГИЈЕ ПРОШИРЕНОГ ОДВРАЋАЊА РУСИЈЕ - Obrenović, Mile (Nacionalni interes, 2024)
Разматрајући однос Немачке и САД кроз Лејкову (Lake) теорију међународних хијерархија, уочава се да се он у области безбедности налази на самом хијерархијском крају, у којем се Немачка налази у субординираном положају. У основи тог односа је „размена”: безбедност за сувереност, што значи да Немачка бригу о својој безбедности препушта САД, али за обавезу има усклађивање своје безбедносне политике са америчком политиком, чиме губи део суверености. Са почетком руско-украјинског рата 2022. године САД су се определиле за стратегију проширеног одвраћања Русије, а Немачка је, како налаже овај хијерархијски однос, ускладила своју одбрамбену политику са америчком и прихватила своју улогу у америчкој стратегији проширеног одвраћања. Иако од почетка руског-украјинског рата Немачка игра битну улогу у америчком проширеном одвраћању Русије, поставља се питање да ли је у случају Немачке примена ове стратегија успешна? Да би се једна стратегија сматрала успешном она мора да буде и ефикасна и ефективна. Основна хипотеза је да како време пролази и рат одмиче, Немачка примена стратегија проширеног одвраћања се испољава и као неефикасна и неефективна стратегија. У циљу одговора на централно истраживачког питања рад је подељен на три поглавља. У првом се анализира однос Немачке и САД кроз Лејкову теорију међународних хијерархија, са нагласком на то шта тај однос значи за Немачку. У другом се разматра зашто је Немачка на почетку руско-украјинског веровала у успешност стратегије проширеног одвраћања Русије и како су САД допринеле томе. И на крају, треће поглавље се односи на анализирање ефективности и ефикасности Немачке примене стратегије проширеног одвраћања.